ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/183/19                                                                           Суддя першої інстанції: Огурцов О.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  28 січня 2020 року                                                                                            м. Київ
          Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
          головуючого судді                    - Пилипенко О.Є.  
          суддів                                        - Беспалова О.О. та Глущенко Я.Б.,
          при секретарі                               - Кузик О.С., 
          за участю: 
          представника відповідача:           - Святецького Д.В., 
          представника третьої особи:- Барнацького П.С., 
          розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України до ОСОБА_1 , третя особа - Громадська організація «Вибір» про зобов`язання вчинити дії, 

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2019 року позивач - Державна архітектурно-будівельна інспекція України звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до ОСОБА_1 , третя особа - Громадська організація «Вибір» про зобов`язання вчинити дії, в якому просив: 
- зобов`язати відповідача за власний рахунок здійснити знесення самовільно збудованого об`єкту будівництва за адресою: АДРЕСА_2 .
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 вересня 2019 року  у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити повністю. 
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.
06 грудня 2019 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 44553, від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до змісту якого, відповідач категорично не погоджується із доводами Державної архітектурно-будівельної інспекції України, оскільки ст.. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» фактично унормовує порядок вирішення питань, пов`язаних із знесенням самочинно збудованих об`єктів, разом з тим, обов`язковою передумовою звернення до суду по вказаній статті є неможливість перебудови об`єкта самочинного будівництва або відмова від перебудови, водночас, суд першої інстанції вірно вказав, що в матеріалах справи такі відомості відсутні
27 січня 2020 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 2738, до суду надійшли звернення Східницької селищної ради м. Борислава Львівської області, звернення мешканців смт. Східниця, звернення медичних працівників смт. Східниця, звернення підприємців, що здійснюють свою діяльність на території смт. Східниця, в яких виказано обурення та занепокоєння щодо постійного тиску на селищного голову ОСОБА_2 та його родину, а також занепокоєність діяльністю в регіоні ОСОБА_3 , недобросовісна поведінка якого, на переконання заявників, перешкоджає розвитку регіону, шкодить привабливості смт. Східниця тощо.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до ст.. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що у матеріалах справи відсутні відомості щодо відмови ОСОБА_1  у здійсненні перебудови об`єкта самочинного будівництва, як і відсутні докази того, що проведення такої перебудови є неможливим.
Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції необґрунтованим, з огляду на наступне.
Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, 01.02.2017 року на підставі звернення Львівської обласної громадської організації «Вибір» від 03.01.2017 року № 001 департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області було проведено перевірку дотримання вимог законодавства сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил будівництва індивідуального житлового будинку з басейном на АДРЕСА_2 , за результатом проведення якої було складено акт від 01.02.2017 № 60/17-пз.
На підставі зазначеного акту, департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області було складено припис від 01.02.2017 року № 60/2/17 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.
21.02.2017 року департаментом ДАБІ у Львівській області, на підставі наказу від 23.12.2016 року № 992 було проведено перевірку діяльності відділу містобудування та архітектури Бориславської міської ради та за результатами перевірки складено акт від 21.02.2017 року № 1-мб/пл.
Даним актом встановлено, що будівельний паспорт на будівництво індивідуального житлового будинку з басейном на АДРЕСА_2 від 11.04.2016 року № 27 (земельна ділянка - для будівництва і обслуговування житлового будинку) господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) витяг з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно 23.09.2015 №44388226) виданий Відділом та підписаний начальником Бумкетнер Т.Б. з порушенням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності пункту 3.19* ДБН 36-92** Містобудування. Планування і забудова міських, міських і сільських поселень, пунктів 2.1, 2.2, 2.4 Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2011 року № 103 - на червоній лінії.
На підставі зазначеного акту № 1-мб/пл департаментом ДАБІ у Львівській області прийнято рішення від 21.02.2017 року про скасування дії будівельного паспорта забудови земельної ділянки на будівництво індивідуального житлового будинку з басейном на АДРЕСА_2 від 11.04.2016 року № 27.
Надалі, з метою перевірки виконання вимог припису від 01.02.2017 року № 60/2/17, 10.04.2017 року позивачем було проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, за результатами якої було складено акт № 2/49.
На підставі зазначеного Акту департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області прийнято рішення від 11.04.2017 року № 04/11-П про скасування реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт, зареєстрованого 20.04.2016 року за № 062161601517, на об`єкт будівництва: «Будівництво індивідуального житлового будинку з басейном на АДРЕСА_2 ».
На виконання зазначеного рішення було прийнято наказ від 11.04.2017 року № 04/11-П, яким було скасовано реєстрацію повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 20.04.2016 року за № ЛВ 062161601517.
Посилаючись на неусунення порушень, встановлених перевіркою у добровільному порядку, позивач звернувся із вказаним позовом до суду із вимогою здійснити знесення самовільно збудованого об`єкту будівництва з адресою АДРЕСА_2 .
Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України від 20 травня 1999 року № 687-ХІV «Про архітектурну діяльність» (далі - Закону № 687-ХІV) для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.
Частиною 3 ст. 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» № 3038-VI (далі - Закон № 3038-VІ) визначені органи архітектурно-будівельного контролю, до яких належать, зокрема, виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.
Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 41 Закону № 3038-VI посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право видавати обов`язкові для виконання приписи.
Відповідно до ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.
У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.
Спори за позовами органів архітектурно-будівельного контролю про зобов`язання знесення самочинного будівництва підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки ці спори є публічно-правовими такими, що виникли за участю суб`єкта владних повноважень.
При цьому визначальним критерієм віднесення справи до справ адміністративної юрисдикції є наявність стороною у справі суб`єкта владних повноважень та виконання ним у спірних відносинах управлінських функцій.
Зазначена правова позиція повністю узгоджується з висновками Верховного Суду України, що викладені у постанові від 11 квітня 2018 у справі № 161/14920/16-а про зобов`язання знесення самочинно збудованого об`єкту.
З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи відповідача, викладеними у відзиві з приводу повторного звернення Державної архітектурно - будівельної інспекції України з аналогічним позовом, адже ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 14 листопада 2018 року, провадження у справі за позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України до ОСОБА_1 про знесення самовільно збудованого об`єкта будівництва було закрито та роз`яснено позивачу, що розгляд його справи віднесено до юрисдикції Львівського окружного адміністративного суду.
Статтею 10 Закону України від 20.05.1999 року № 687-ХІV «Про архітектурну діяльність» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.
Державний архітектурно-будівельний нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі.
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю, визначені статтею 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
Відповідно до частини першої статті 41 Закону України від 17.02.2011 року № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 3038-VI) державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.
Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.
Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.
Так, як вбачається із матеріалів справи, позапланова перевірка проведена на підставі звернення громадської організації «Вибір».
Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553.
Згідно з пунктом 7 Порядку № 553 строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати п`яти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на два робочих дні.
Порядком № 553 передбачено, зокрема, і належну процедуру проведення позапланових перевірок органами державного архітектурно-будівельного контролю з гарантуванням прав суб`єктів містобудування. Так, під час проведення перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язана пред`явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки (ч. 4 п. 7 Порядку); державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва (п. 9 Порядку).
У пункті 13 Порядку № 553 визначено, що суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право: вимагати від посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю дотримання вимог законодавства; перевіряти наявність у посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю службових посвідчень; бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю; подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки. Акт перевірки підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку та суб`єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль (п. 18 Порядку).
Колегія суддів звертає увагу на обставини та висновки, що встановлені в постанові Львівського апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2018 року, справа № 876/12016/17.
З вищевказаного рішення, що набрало законної сили вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту ДАБІ у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, Бориславської міської ради, в якому (з урахуванням заяви про зміну позовних вимог) просила: 
визнати протиправними дії Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області щодо проведення 01 лютого 2017 року перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил будівництва індивідуального житлового будинку з басейном по АДРЕСА_2 ;
визнати протиправним і скасувати припис Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області №60/2/17 від 01 лютого 2017 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; 
визнати протиправним і скасувати рішення Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області від 21 лютого 2017 року про скасування дії будівельного паспорта забудови земельної ділянки від 11 квітня 2016 року №27; 
визнати протиправним і скасувати наказ Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області №04/11-П від 11 квітня 2017 року про скасування реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт; 
зобов`язати Департамент   ДАБІ у Львівській області внести інформацію про скасування наказу від №04/11-П від 11 квітня 2017 року шляхом відновлення запису про реєстрацію повідомлення про початок будівельних робіт від 20 квітня 2016 року за №ЛВ 062161601517.
Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2017 року позов задоволено частково: визнано протиправними дії Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області щодо проведення 01 лютого 2017 року перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил будівництва індивідуального житлового будинку з басейном по АДРЕСА_2 , визнано протиправним і скасовано припис Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області №60/2/17 від 01 лютого 2017 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, визнано протиправним і скасовано рішення Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області від 21 лютого 2017 року про скасування дії будівельного паспорта забудови земельної ділянки від 11 квітня 2016 року №27. Визнано протиправним і скасовано наказ Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області №04/11-П від 11 квітня 2016 року про скасування реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт. У задоволення решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2018 року, апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України задоволено, постанову Львівського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2017 року у справі №813/2219/17 скасовано та прийнято нову постанову, якою відмовлено у задоволенні позову.
Отже, на час розгляду даної адміністративної справи припис Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області №60/2/17 від 01 лютого 2017 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; рішення Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області від 21 лютого 2017 року про скасування дії будівельного паспорта забудови земельної ділянки від 11 квітня 2016 року №27 та наказ Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області №04/11-П від 11 квітня 2017 року про скасування реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт є чинними, а отже, підлягають виконанню.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону № 3038-VI об`єктами містобудування на місцевому рівні є планувальна організація території населеного пункту, його частини (групи земельних ділянок) зі спільною планувальною структурою, об`ємно-просторовим рішенням, інженерно-транспортною інфраструктурою, комплексом об`єктів будівництва, що визначаються відповідно до:
у населених пунктах - меж населених пунктів, їх функціональних зон (сельбищної, промислової тощо), житлових районів, мікрорайонів (кварталів), приміських зон відповідно до містобудівної документації на місцевому рівні;
за межами населених пунктів - меж приміських зон, а також функціональних зон відповідно до містобудівної документації на регіональному рівні.
Об`єктами будівництва є будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси та частини, лінійні об`єкти інженерно-транспортної інфраструктури.
Відповідно до частини першої, другої статті 34 Закону № 3038-VI замовник має право виконувати будівельні роботи після:
1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України;
2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності;
3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.
Зазначені у частині першій цієї статті документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва.
Колегія суддів наголошує, що за наслідками перевірки, проведеної позивачем 01 лютого 2017 року посадові особи Департаменту ДАБІ у Львівській області винесли припис №60/2/17 від 01 лютого 2017 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, а саме порушень: п.3.14, п.3.32 ДБН 360-92: будівництво проводиться в межах червоних ліній вул.Шевченка в смт.Східниця, зазначених у будівельному паспорті; п.3.25 ДБН 360-92: будівництво проводиться на межі земельної ділянки зі сторони вул.Шевченка в смт.Східниця з недотриманням відстані до межі від найбільш виступаючої конструкції стіни 1м.
Відповідно до п.3.14 ДБН 360-92 3.14 житлові будинки з квартирами на перших поверхах треба розміщувати, як правило, з відступом від червоних ліній. По червоній лінії допускається розміщувати житлові будинки з вбудованими у перші поверхи приміщеннями громадського призначення, а на житлових вулицях в умовах реконструкції забудови, яка склалася, - житлові будинки з квартирами на перших поверхах тільки як виняток. Формування малоповерхової високощільної забудови повинне здійснюватися на основі компактного розміщення блокованих житлових елементів при забезпеченні нормативних санітарно-гігієнічних вимог. Мінімальні розміри формованих внутрішніх двориків визначаються вимогами інсоляції при забезпеченні відстані між вікнами квартир, розміщених з протилежного боку, не менше 15 м (побутовий розрив), а також протипожежними вимогами (додаток 3.1), включаючи забезпечення в`їзду пожежних машин. Проїзди у внутрішні дворики треба приймати (у світлі) не менше 3,4 м, заввишки - не менше 4,25 м.
Згідно з п.3.32 ДБН 360-92 житлові будинки слід розміщувати з відступом від червоних ліній вулиць: магістральних - не менше 6 м, житлових - не менше 3 м. Територія між червоною лінією і лінією забудови одно-, двоквартирних і блокованих будинків із земельними ділянками біля квартир входить до загальної площі ділянки.
Відповідно до п.3.25 ДБН 360-92 протипожежні розриви між будинками або окремо розташованими господарськими будівлями відповідно до ступеня їх вогнестійкості, а також віддаленість ємкостей горючої рідини на присадибній ділянці (при опаленні будинків рідким паливом) слід приймати відповідно до протипожежних вимог.
Для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок.
Як зазначено в постанові Львівського апеляційного адміністративного суду, ОСОБА_1 не заперечувала виявлені в ході проведення перевірки порушення, порушення п.3.14, п.3.25, п.3.32 ДБН 360-92 встановлені проведеною позаплановою перевіркою відповідачем, крім того, не заперечувала факту невиконня припису у зв`язку з обмеженими термінами виконання.
10 квітня 2017 року головними інспекторами будівельного нагляду Департаменту ДАБІ у Львівській області - Пошиваком Р.Я. та Бардином І.І. у присутності ОСОБА_1 відповідно до ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно з Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23 травня 2011 р. на підставі звернення Львівської обласної громадської організації «Вибір» від 20 березня 2017 року проведена позапланова перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ОСОБА_1 на об`єкті будівництва «індивідуального житлового будинку з басейном у АДРЕСА_2 ».
Перевіркою встановлено, що на час проведення такої, 10 квітня 2017 року, будівництво індивідуального житлового будинку з басейном у АДРЕСА_2 здійснюється без будівельного паспорта забудови земельної ділянки, оскільки його дія скасована рішенням Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області від 21 лютого 2017 року про скасування дії будівельного паспорта забудови земельної ділянки від 11 квітня 2016 року №27, який внесено до Повідомлення про початок виконання будівельних робіт, зареєстрованого Департаментом 20 квітня 2016 року № ЛВ 062161601517.
Відповідно до підпункту 3 пункту 11 Порядку № 553 посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право видавати обов`язкові для виконання приписи щодо:
усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил;
зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельним нормам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.
Згідно із частиною першою статті 38 Закону № 3038-VI у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.
Частиною другою статті 39-1 Закону № 3038-VI встановлено, що у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.
Отже, станом на момент звернення до суду з вказаним позовом встановлено невиконання вимог приписів  Державної архітектурно - будівельної інспекції України, доказів, що підтверджують виконання відповідачем вимог приписів та надають право на виконання будівельних робіт не надано, судові рішення про визнання незаконними приписів та рішення позивача та скасування їх станом на момент розгляду справи в суді - відсутні.
Відповідно до ч.1 ст. 376 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) об`єкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї із наведених умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети; відсутній належний дозвіл на будівництво; відсутній належним чином затверджений проект; під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил.
За змістом частин четвертої та сьомої статті 376 ЦК України залежно від ознак самочинного будівництва особи, зазначені у цих пунктах, можуть вимагати від особи, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво: знесення самочинно збудованого об`єкта або проведення перебудови власними силами або за її рахунок; приведення земельної ділянки в попередній стан або відшкодування витрат.
Відповідно до абз. 1 ч.7 ст. 376 Цивільного кодексу України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.
Відповідно до абз. 2. ч.7 ст. 376 Цивільного кодексу України якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".
Приписами п. 1 ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проектна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.
Ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено те, що основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.
Порядок надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст затверджено наказом Мінрегіонбуду України від 07.07.2011 року №109 (далі - Порядок №109).
Відповідно до п.1.2 Порядку №109 містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією;
Із системного аналізу зазначених вище норм вбачається, що:
•  будівництво об`єкта архітектури, якщо законодавством не передбачено інше, відбувається відповідно до розробленої проектної документації
• проектна документація повинна бути розроблена відповідно до вихідних даних на проектування;
• однією зі основних складових вихідних даних є містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про архітектурну діяльність» проект об`єкта архітектури розробляється під керівництвом або з обов`язковою участю головного архітектора проекту та/або головного інженера проекту, які мають відповідний кваліфікаційний сертифікат.
Проект об`єкта архітектури завіряється підписом і скріплюється особистою печаткою головного архітектора проекту та/або головного інженера проекту, які мають кваліфікаційний сертифікат.
Проектна документація на будівництво об`єктів, розроблена відповідно до містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, не підлягає погодженню з відповідними органами виконавчої влади, органами місцевого   самоврядування,   органами   охорони культурної спадщини, державної санітарно-епідеміологічної служби і природоохоронними органами.
Проекти об`єктів архітектури затверджуються замовником. Затвердження проектів об`єктів архітектури, які споруджуються із залученням   бюджетних коштів, коштів державних і комунальних підприємств, установ та організацій, а також кредитів, наданих під державні гарантії, здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Так, перевірками державного архітектурно-будівельного контролю встановлено, що будівельні роботи з будівництва об`єкту за адресою: АДРЕСА_2 здійснюється без отримання містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, без розроблення та затвердження проектної документації та без документу, що надає право на виконання будівельних робіт (декларації про початок виконання будівельних робіт), чим порушено вимоги ст.ст. 18, 19, 24, 29, 31, 34, 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво».
Відповідно до положень статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.
У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.
Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)»: 24. Знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), можливе лише за умови, що неможлива перебудова нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови.
Якщо технічна можливість перебудови об`єкта нерухомості відсутня або забудовник відмовляється від такої перебудови, суд, незалежно від поважності причин відмови, за позовом зазначених органів або особи, права чи інтереси якої порушено таким будівництвом, ухвалює рішення про знесення житлового будинку або іншого нерухомого майна.
Відмовою забудовника від перебудови слід вважати як його заяву про це, так і його дії чи бездіяльність щодо цього, вчинені до або після ухвалення рішення суду про зобов`язання здійснити перебудову.
Погодження забудовника на перебудову при розгляді справи про знесення самочинного будівництва за можливості перебудови, якщо це підтверджено, є підставою для відмови в позові лише тоді, коли рішення суду, яке набрало законної сили, про зобов`язання здійснити перебудову не виконано не з вини забудовника, про що державним виконавцем складено відповідний акт.
Колегія суддів звертає увагу, що припис Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області №60/2/17 від 01 лютого 2017 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів на даний час, тобто зі спливом трьох років з часу його винесення, залишається не виконаним, відповідно до наявних матеріалів фото-фіксації, з моменту винесення припису та станом на сьогоднішній день, відповідач не має наміру здійснювати перебудову та, відповідно, виконувати вимоги припису контролюючого органу, адже будівля за останні три роки (з моменту винесення припису) фактично добудувалась, що, відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» свідчить про відмову забудовника від перебудови.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України - задовольнити, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 вересня 2019 року - скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову. 
Керуючись ст..ст. 241, 242, 308, 310, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -  

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України - задовольнити.
Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 вересня 2019 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов Державної архітектурно-будівельної інспекції України задовольнити.
Зобов`язати ОСОБА_1 за власний рахунок здійснити знесення самовільно збудованого об`єкту будівництва за адресою: АДРЕСА_2 .
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя:                                                                       О.Є. Пилипенко

Суддя:                                                                                 О.О.Беспалов   

          Я.Б.Глущенко 
          
Повний текст рішення виготовлено 28 січня 2020 року.