ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

19 лютого 2020 року                                                        
м.Суми
Справа №591/5957/19 
Номер провадження 22-ц/816/480/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Кононенко О. Ю. ,  Ткачук С. С. 

сторони: 
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 ,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 18 грудня 2019 року в складі судді Сидоренко А.П., ухваленого у м. Суми Сумської області,

                                                           В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. 
Свої вимоги мотивувала тим, що 07 серпня 2010 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, від якого сторони мають дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
В зв`язку з погіршенням сімейних відносин ОСОБА_2 проживає окремо від родини, ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати своїх дітей, відмовляється добровільно надавати кошти на потреби дітей. 
Діти повністю знаходяться на утриманні позивачки, яка здійснює догляд за малолітньою дитиною і не має змоги працювати.
Посилаючись на вказані обставини, просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову, а також стягнути аліменти на утримання позивачки в розмірі 3000 грн щомісячно, починаючи стягнення з моменту подання позову і до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років.
Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 18 грудня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволений. 
Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 всіх видів його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з 24 вересня 2019 року.
Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 3000 грн 00 коп. щомісячно, до досягнення  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи стягнення з 24 вересня 2019 року.
Стягнуто з  ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 768 грн 40 коп.
У січні 2020 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на рішення суду, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржене судове рішення в частині задоволення вимог про стягнення аліментів на утримання дружини та постановити в цій частині нове рішення про часткове задоволення вимог позивачки та стягнення на її утримання аліментів у розмірі 1/6 частки доходів відповідача щомісячно, до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку.
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що суд першої інстанції не врахував, що після відрахування з його заробітку аліментів на дітей у розмірі 1/6 частини та на дружину у розмірі 3000 грн, розмір стягнення буде перевищувати 50%  заробітної плати.
Письмового відзиву на апеляційну скаргу позивачка не подала. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частин першої-третьої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Частиною першою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Проте оскаржуване рішення суду не відповідає зазначеним вимогам у повній мірі.
Судом першої інстанції встановлено, що сторони по справі уклали шлюб 07 серпня 2010 року, який зареєстровано Виконкомом Вирівської сільської ради Білопільського району Сумської області, актовий запис № 03 (а.с. 10).
Від шлюбу сторони мають дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з позивачкою і перебувають на її утриманні (а.с. 11, 12).
У заяві до місцевого суду від 18 грудня 2019 року ОСОБА_2 визнав позов у повному обсязі (а.с. 24).
Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів на дітей у розмірі 1/3 всіх видів його доходів, на дружину у розмірі 3000 грн щомісяця, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, інші утриманці у нього відсутні, він має об`єктивну можливість виплачувати аліменти у зазначеному розмірі, крім того, визнав позовні вимоги.
Проте колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції в повній мірі, оскільки судом першої інстанції не було перевірено майновий стан сторін і не враховано співвідношення фактичного заробітку відповідача з розміром відрахувань на утримання дітей та дружини.
Відповідно до частини першої статті 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.
Згідно з частинами другою, четвертою статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до частини 5 статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.
Звертаючись з апеляційною скаргою ОСОБА_2 зазначив, що суд першої інстанції не врахував розміру його щомісячного доходу, який становить приблизно 10000 грн, та визначив розмір аліментів на утримання дружини в твердій грошовій сумі - 3000 грн, розмір аліментів на дітей - 1/3 частини доходу щомісяця, що разом становить близько 6000 грн, тобто відрахування із зарплати перевищують 50%.
Крім того, у матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач може виплачувати на утримання дружини по 3000 грн щомісяця.
З огляду на встановлені по справі обставини, висновок суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів на дружину не відповідає принципу розумності і справедливості, зроблений з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.
Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Враховуючи, що визнання відповідачем позову суперечить закону, суд апеляційної інстанції, надавши оцінку матеріальному становищу сторін у справі, зокрема доходам відповідача, дійшов висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги та визначає  розмір аліментів, які підлягають стягненню на утримання дружини - 2000 грн на місяць.
При цьому апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про доцільність визначення розміру утримання на дружину в частці від доходу відповідача, оскільки такі вимоги сторонами до суду першої інстанції не заявлялись і судом не розглядались, а тому не підлягають розгляду апеляційним судом.
Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Установивши, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права і порушив норми процесуального права, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи в повній мірі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, а тому змінює рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог про стягнення аліментів на дружину.
З огляду на положення частин 6, 13 статті 141 ЦПК України ОСОБА_2 підлягає компенсації судовий збір за апеляційний перегляд справи пропорційно до задоволених вимог апеляційної скарги у розмірі 864 грн 45 коп.
Враховуючи, що справа є малозначною в розумінні з п. 1 ч. 6 ст. 19, ст. 274 ЦПК України, тому відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

                                                                 П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.
Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 18 грудня 2019 року змінити в частині розміру аліментів на дружину, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 2000 грн щомісячно, до досягнення  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи стягнення з 24 вересня 2019 року.
Компенсувати ОСОБА_2 судовий збір, сплачений за апеляційний перегляд рішення суду, у розмірі 864 грн 45 коп. за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -                                                                                              В.І. Криворотенко

Судді:                                                                                                           О.Ю. Кононенко
  
                                                                                                                       С.С. Ткачук