ПОСТАНОВА 
Іменем України

02 березня 2020 року                                                         м. Кропивницький

справа № 396/791/19
провадження № 22-ц/4809/343/20 

       Кропивницький апеляційний суд у складі  колегії суддів судової палати в цивільних справах:     
головуючого - Кіселика С.А., (суддя - доповідач),
суддів: Єгорової С.М., Карпенка О.Л., 
учасники справи: позивач – Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»;
відповідач – ОСОБА_1 ,
розглянувши   порядку  спрощеного  позовного провадження  без повідомлення сторін  в місті Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 15 листопада 2019 року, у складі судді Гарбуз О.А., у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст позовних вимог
У травні 2019 року Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитом, посилаючись на те, що з метою отримання банківських послуг відповідач підписав Заяву б/н від 04.12.2009 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з “Умовами та правилами надання банківських послуг”, та “Тарифами Банку”, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві, та те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, який в будь-який момент може змінити кредитний ліміт. Відповідно умов договору сторони визначили відповідальність за порушення строків сплати платежів.
У зв`язку з порушеннями кредитних зобов`язань за відповідачем станом на 16.04.2019 року рахується заборгованість за кредитом в розмірі 11485,31 грн., тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом.
Короткий зміст рішення суду першої інстанцій та мотиви його прийняття

Заочним рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 15 листопада 2019 року в позові Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 04.12.2009 року відмовлено за необґрунтованістю.
Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що фактично отримані та використані позичальником ОСОБА_1 кошти повернуті АТ КБ «ПриватБанк» в добровільному порядку, що підтверджується розрахунком позивача, де зазначено, що станом на 16.04.2019 року заборгованість відповідача за тілом кредиту та за нарахованими відсотками становить 0,00 грн., 

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
Позивач подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати заочне рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 15 листопада 2019 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задовольнити в повному обсязі.
Встановлені судом першої інстанції обставини справи
Судом встановлено, що з метою отримання банківських послуг відповідач підписав Анкету-заяву б/н від 04.12.2009 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.34-35).
В анкеті заяві вказано, що позичальник згоден з тим, що анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що позичальник ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг.
Згідно Умов та правилами надання банківських послуг, які надані позивачем до матеріалів справи (а.с.39-76), вбачається, що ними передбачено умови, щодо зміни кредитного ліміту, визначено відсоткову ставку за користування кредитними коштами та визначено обов`язки позичальника щодо погашення заборгованості за кредитом, відсотками а також оплачувати комісії на умовах договору та сплата штрафів і пені відповідно до Витягу з тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна"Тарифів (п.2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4, п.2.1.1.5.5., п. 2.1.1.7.6, 2.1.1.4.2, 2.1.1.4.6).
Згідно розрахунку позивача (а.с.24-33), станом на 16.04.2019 року за відповідачем рахується заборгованість за кредитом в розмірі 11485,31 грн., яка складається з наступного: 0,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 1545,95 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 6766,25 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 2150,00 грн. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та надання банківських послуг, 500.00 грн. – штраф (фіксована частина), 523,11 грн. – штраф (процентна складова).

Провадження у суді апеляційної інстанції

Апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду надійшла через суд першої інстанції разом з матеріалами цивільної справи і зареєстрована 26.12.2019 року.
       Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 02 січня 2020 року відкрито апеляційне провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з особливостями встановленими цією главою.
За приписами ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки ціна позову становить 11485 грн. 31 коп., тобто менше ста розмірів прожиткового мінімуму (з 01.01.2020 становить 210200 грн.), апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 14 січня 2020 року справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін.
Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Відповідно до статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та   вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона – підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
В матеріалах справи міститься довідка про умови кредитування з використанням платіжної карти «КРЕДИТКА Універсальна» 55 днів пільгового періоду (а.с. 36), яка підписана відповідачем і містить умови щодо базової процентної ставки, розмірів пені та штрафів.
Згідно зазначеної довідки сторони погодили розмір базової процентної ставки, яка нараховується на залишок заборгованості із розрахунку 360 днів у році – 2,5% на місяць, що становить 30% на рік.
Сторони також узгодили нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості та штрафів при порушенні строків платежів. 
За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути 1545 грн. 95 коп. простроченої заборгованості за тілом кредиту та складові його повної вартості, зокрема заборгованість за пенею та штрафи.
При цьому, позивач, як на доказ наявної заборгованості та її розміру, посилався на наданий ним розрахунки заборгованості (а.с. 24 – 33).
Колегія суддів, дослідивши надані позивачем розрахунки, дійшла висновку, що зазначені розрахунки не є належними та допустимими доказами які підтверджують наявність заборгованості, її розмір і на підставі яких суд може постановити законне та обґрунтоване рішення.
Так із наданих позивачем розрахунків заборгованості вбачається, що банком в період з 04.12.2009 року нараховувались відсотки на поточну та прострочену заборгованість за процентною ставкою 30%, як то і передбачено умовами договору.
Із 01.09.2014 року Банк почав нараховувати та зараховувати у погашення сум заборгованості за кредитом, відсотки за процентною ставкою 34,80%, а з 01.04.2015 року - 43,20%.
При цьому, будь яких доказів щодо укладення між сторонами додаткових угод щодо збільшення процентної ставки, позивачем до суду не надано.
Позивач зазначив, що у відповідача заборгованість по процентам відсутня, при цьому із розрахунку вбачається, що погашення процентів відбувалось автоматично, шляхом списання відповідачем сум із кредитного рахунку позивача.
За таких умов, колегія суддів дійшла висновку, що позивач не підтвердив належними та допустимими доказами наявність у відповідача простроченої заборгованості за тілом кредиту, наявність якої і є підставою для нарахування пені та штрафів.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
Висновки суду апеляційної інстанції
Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Керуючись ст. 367,ст. 368, ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, апеляційний суд, 
П О С Т А Н О В И В :
 Апеляційну  скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення, а заочне рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 15 листопада 2019 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти  днів з дня  складення повного судового рішення лише у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складений 02 березня 2020 року.

Суддя доповідач                                                                 С.А.Кіселик  

Судді:                                                                               С.М. Єгорова

О.Л.Карпенко