ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи 661/3544/19 Головуючий в І інстанції Червоненко Д.В.
Номер провадження 22-ц/819/175/2020 Доповідач Полікарпова О.М.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2020 року м. Херсон
Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого	Полікарпової О.М.	
суддів	Воронцової Л.П.	
  	Ігнатенко П.Я.	
секретар	Шибінська А.Л.  	

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» на заочне рішення Новокаховського міського суду Херсонської області у складі судді Червоненка Д.В. від 01 жовтня 2019 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
встановив:
У липні 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з вказаним позовом, з посиланням на те, що25.10.2010 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву № б/н, згідно якої отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Підписанням заяви відповідач підтвердив свою згоду з тим, що вказана заява, разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.
Однак відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого у нього станом на 15.07.2019 року виникла заборгованість в сумі 12394,45 грн., яка складається з: 5783,62 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 1634,63 грн. – заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. – заборгованість за нарахованими відсотками; 3409,80 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 500,00 грн. – нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; а також 500,00 грн. – штраф (фіксована частина) та 566,40 грн. - штраф (процентна складова).
Посилаючись на викладене, АТ КБ «ПриватБанк» просило суд задовольнити позовні вимоги.
Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 01 жовтня 2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено. 
В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк», не погоджуючись з рішенням суду та посилаючись на його незаконність, як такого, що прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. 

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що позивачем до позовної заяви долучено копію анкети-заяви, з якої вбачається інформація про відповідача та інша додаткова інформація, необхідна для отримання кредитної картки. Також згідно вказаної заяви, відповідач висловив згоду на оформлення договору та особистим підписом засвідчив згоду на те, що заява, разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився та згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. 
Відсутність підпису боржника на відповідних Тарифах, Умовах та Правилах, на думку апелянта, не свідчить про неукладеність договору, оскільки договір приєднання полягає в тому, що інша сторона може лише приєднатися до таких умов, висловивши певним чином згоду на них.
Крім того зазначає, що у разі незгоди суду з розрахунком заборгованості, він повинен був здійснити свій розрахунок. 
Письмовий відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.
Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
За статтею 1055 ЦК України  кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України в силу зобов`язання одна особа (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від неї.
Статтею 526 ЦК передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Судом першої інстанції встановлено, що 25.10.2010 року ОСОБА_1 подано до ПАТ КБ «ПриватБанк» анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, якою погоджено, що вказана анкета-заява, разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.
З позовної заяви слідує, що відповідач отримав у користування кредитну картку «Універсальна» із сумою кредиту 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
До позовної заяви представником позивача додано Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна, CONTRACT», «Універсальна, GOLD» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/.
Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 25.10.2010 року, наданого позивачем, відповідач взяті на себе зобов`язання за вказаним договором не виконав, у зв`язку із чим станом на 15.07.2019 року має заборгованість в розмірі 12394,45 грн., з яких: 5783,62 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 1634,63 грн. – заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. – заборгованість за нарахованими відсотками; 3409,80 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 500,00 грн. – нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; а також 500,00 грн. – штраф (фіксована частина), 566,40 грн. - штраф (процентна складова).
З цього ж розрахунку також вбачається, що відповідачем було сплачено банку заборгованість за тілом кредиту – 6514,21 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту – 2340,54 грн., заборгованість по пені (штрафам), комісії – 1000,00 грн.
 Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила надання банківських послуг, а долучені банком докази, а саме: анкета-заява, витяг з Тарифів та витяг з Умов та Правил не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин, а тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді істотні умови договору щодо ціни договору, яка встановлена у формі сплати тіла кредиту, процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.
З такими висновками суду першої інстанції судова колегія погоджується, виходячи із наступного.
Позивач, звертаючись до суду із даним позовом, зазначає, що відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору, своєчасно не повертає банку кредитні кошти в результаті чого виникла заборгованість. При цьому посилається на укладений кредитний договір у вигляді анкети-заяви від 25.10.2010 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку.
Однак, як вбачається із копії анкети-заяви, яка надана позивачем і є підставою для звернення до суду з даним позовом, 25.10.2010 року ОСОБА_1 підписав вказану анкету-заяву, відповідно до якої, ознайомившись із Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами ПриватБанку, він просив видати йому пенсійну картку, проставивши відповідну відмітку у анкеті-заяві. Будь-які інші відмітки, які підтверджують його бажання скористатися іншими послугами банку щодо отримання кредитних коштів дана анкета-заява не містить. 
Таким чином, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна, CONTRACT», «Універсальна, GOLD» не можуть бути підтвердженням того, що відповідач ознайомився з умовами кредитування, які відповідають його кредитній картці, так як не встановлено, яку саме картку отримав відповідач. 
Крім того, позивачем не було надано доказів отримання відповідачем кредитної картки "Універсальна" на підставі анкети-заяви від 25.10.2010 року. Так, відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 було видано дві кредитні картки. При цьому перша карта була видана 20.07.2013 року, у той час, як анкета-заява була підписана ним 25.10.2010 року. Термін дії вказаної картки до 04.16 року, проте згідно виписки по картковому рахунку операції по карті почали здійснюватися тільки з грудня 2017 року, тобто після закінчення строку її дії. Друга картка була відкрита 04.01.2017 року, проте докази на підтвердження її видачі відповідачеві, розмір встановленого банком кредитного ліміту, розмір узгоджених з відповідачем процентів за користування кредитом та інших тарифів банку у матеріалах справи відсутні, а тому застосування Умов та Правил надання банківських послуг в будь-якій редакції не є можливим.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку ПАТ КБ «ПриватБанк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до частини першої статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення пені та штрафів, в тому числі розміру і порядку нарахування неустойки, банк, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, також посилався на витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг  в ПриватБанку, які розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ як невід`ємні частини спірного договору.
При цьому, згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг у Приватбанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.
Враховуючи, що витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які містяться в матеріалах даної справи, не відповідають відомостям, що зазначені в Анкеті-заяві та вони не підписані відповідачем, їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 25 жовтня 2010 року шляхом підписання заяви-анкети. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді всі істотні умови договору.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила надання банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання, надані банком витяг з Тарифів та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги в частині заборгованості за відсотками, пенею та комісією, а також в частині стягнення штрафів не доведені, з наданих позивачем до суду матеріалів неможливо встановити, які тарифи погодив позичальник щодо пільгового строку користування кредитними коштами, розміру відсоткової ставки, пені, комісії і штрафу, за несвоєчасне виконання умов кредитного договору, а тому підстави для їх стягнення відсутні у зв`язку з недоведеністю.
Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що у відповідності до вимог ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. Таким чином, кредитор (позивач) має право вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником (відповідачем) обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. 
Відповідно до наданого АТ КБ «ПриватБанк» розрахунку заборгованості за договором б/н від 25.10.2010 року, укладеного між Банком та ОСОБА_1 , якщо з нього виключити нараховану позичальнику комісію щомісячно по 20 грн., які не можна вважати договірними зобов`язаннями, фактично отримані та використані боржником кошти становлять 9585,25 гривень. З цього ж розрахунку вбачається, що ОСОБА_1 були внесені грошові кошти на картковий рахунок для погашення заборгованості в сумі 9854,75 гривень.
Таким чином, фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» повернуті в повному обсязі. 
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову ПАТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами обставини, які б свідчили про умови укладення з ОСОБА_1 кредитного договору від 25.10.2010 року та наявності у нього заборгованості.
Керуючись ст. 374, 375 ЦПК України, суд
        п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» залишити без задоволення.
Рішення Новокаховського міського  суду Херсонської області від 01 жовтня 2019 року залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.М. Полікарпова
Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.П. Воронцова
_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ П.Я. Ігнатенко

Повний текст постанови складений 11 лютого 2020 року.

Суддя О.М. Полікарпова