П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

______________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

20 лютого 2020 р.	м.Одеса	Справа № 400/2428/19	
Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.
          
П`ятий  апеляційний адміністративний суд у складі колегії:    
доповідача - судді Стас Л.В.
суддів - Турецької І.О., Шеметенко Л.П. 
      
      розглянувши у письмовому провадженні  апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській  області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю « Рента -Н» до Головного управління ДФС у Миколаївській  області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
      
      Товариство з обмеженою відповідальністю « Рента -Н» ( далі - Позивач, Товариство) звернулось  з позовом до ДФС України (далі - Відповідач -1), та ГУ ДФС у Миколаївській області ( далі - Відповідач -2)  в якому просило :  

       1) скасувати рішення відповідача - 2  № 1219778/41907606 від 11.07.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №27 від 07.06.2019р. в Єдиному реєстрі податкових накладних, оформленої позивачем на суму 220 950 гривень грн. у т.ч. 36  825 грн.

      2) зобов`язати відповідача 1 зареєструвати в єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №27 від 07.06.2019р. в Єдиному реєстрі податкових накладних оформленої позивачем на суму 220  950  грн. у т.ч. 36  825 грн., яка складена позивачем, датою її фактичного отримання відповідачем-1.

     В обґрунтування позовної заяви зазначено про те, що оскаржуване рішення про відмову у реєстрації спірної податкової накладної прийнято контролюючим органом без належної перевірки достовірності та аналізу наданих позивачем документів, не містить обґрунтувань щодо того, яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Позивач вважає, що під час прийняття оскаржуваного рішення відповідачі діяли не обґрунтовано та без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що свідчить про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення.

     Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року - позов задоволено. 
     Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДФС у Миколаївській області, яка  приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації від 11.07.2019р. №1219778/41907606.
     Зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну  №27 від 07.06.2019 за датою її подання.
      Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6,Миколаїв,54001 39394277) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "Рента - Н" (вул. Ушакова, 10,Маріуполь,Донецька область,87510 41907606) судові витрати в розмірі 1921 гривень (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна грн.).
     Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (Львівська площа, 8,Київ,04053 39292197) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю " РЕНТА-Н " (вул. Шкільна, 15,с. Михайло-Ларине,Вітовський район, Миколаївська область,57222 41907606) судові витрати в розмірі 1921 гривень (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна грн.).
     Відповідач-2 - Головне управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, оскаржив його в апеляційному порядку. 
     В апеляційній скарзі Відповідач-2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що спірні рішення про відмову в реєстрації податкових накладних прийняті Комісією Головного управління ДФС у Миколаївській області виключно в межах діючого законодавства та з дотриманням усіх необхідних критеріїв, що, на думку, Відповідача-2 свідчить про їх правомірність та обґрунтованість.
     Позивачем не подано відзив на апеляційну скаргу.
      Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.

      Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ "Рента-Н" зареєстрована в якості юридичної особи 01.02.2018р. Основним видом діяльності товариства є неспеціалізована оптова торгівля.

     31.05.2019р. ТОВ "Рента-Н" уклала договір купівлі-продажу з ТОВ "Макси-Пром", відповідно до якого зобов`язалось поставити на адресу останнього продуктів харчування в асортименті та кількості згідно видаткових накладних, на загальну суму 22947438,48 гривень.

      06.06.2019 ТОВ "Рента-Н" оформлено видаткову накладну №43 на відвантаження на адресу ТОВ "Максим-Пром" продуктів харчування на загальну суму 220 950,00 гривень, з них ПДВ 36825 гривень.

       07.06.2019р. ТОВ "Рента-Н" виписало податкову накладну №27 на ТОВ "Макси-Пром" на загальну суму 220 950 гривень, з них ПДВ 36825 гривень.

        25.06.2019р. ТОВ "Рента-Н" засобами електронного зв`язку подало податкову накладну №27 для реєстрації в Єдиному реєстрів податкових накладних.
     25.06.2019 р. рішенням Комісії відповідача 2 , податкову накладну №27 було прийнято, але її реєстрація була зупинена, запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

     09.07.2019 р. ТОВ "Рента-Н" ТОВ "Рента-Н" надіслані на адресу відповідача повідомлення № 10 від 09.07.2019р.  с копіями документів по господарських операціях, по яких виписана податкова накладні №27 від 07.06.2019 ( копії договорів оренди, копію договорів  фізичними особами з супроводження товарів, щодо охорони об`єктів,  щодо виконання робіт з пошуку  покупців та постачальників, щодо виконання робіт з погрузки та вигрузки ТМЦ,   копію договору з ТОВ "Макси-Пром" , копію договору з придбання товару у  ПП "Кондитер-опт", який в подальшому  реалізовувася ТОВ "Макси-Пром", копії видаткових накладних ПП "Кондитер-опт" , копії платіжних доручень,  тощо). 

      11.07.2019р. Комісією було прийнято рішення №1219778/41907606 про відмову в реєстрації податкової накладної №27 від 07.06.2019р.

      Підставою відмови в реєстрації податкової накладної №27 від 07.06.2019 року в рішенні Комісії №1219778/41907606 від 11.07.2010р. року зазначено: «Ненадання платником податків копій документів:  Первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити) Розрахункові документи, банківські виписки».

     Правомірність прийнятого регіональною комісією Державної фіскальної служби України рішення про відмову в реєстрації податкової накладної №27 від 07.06.2019 року є предметом судового спору у даній справі.

     Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків, однак, в даному випадку присутнє лише посилання на пункт шостий Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, що призвело до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

     Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

     Відповідно до вимог ч.2  ст.19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.

     Підпунктом 201.16.1 пункту  201.16  статті  201 Податкового кодексу України  встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

    На час виникнення та розвитку спірних у цій справі правовідносин, критерії ризиковості здійснення операцій були визначені листом Державної фіскальної служби України №959/99-99-07-18 від 21 березня 2018 року за погодженням з Міністерством фінансів України від 22 березня 2018 року.

      У Листі Державної фіскальної служби України №959/99-99-07-18 від 21.03.2018 «Критерії ризиковості платника податку», зокрема, зазначено: « 1. Платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо: … 1.6. комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим); дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації; платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту  16.1.3  пункту  16.1  статті  16  та абзацу першого пункту  49.2  і пункту  49.18  статті  49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту  16.1.3  пункту  16.1  статті  16  та  пункту  46.2  статті  46 Податкового кодексу України  (далі - Кодекс); наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником. Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв. Ризиковість платника податку може бути встановлено у разі виконання хоча б одного з критеріїв, визначених у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв. Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення. …».

     Разом з тим, колегією суддів встановлено, що належної мотивації підстав та причин віднесення ТОВ "Рента-Н" та вчинених з ТОВ "Макси-Пром", операцій з постачання товару, до ризикових платників податків відповідно до пп.1.6 п.1 Листа Державної фіскальної служби України №959/99-99-07-18 від 21.03.2018, прийняте регіональною Комісією ДФС Рішення №1219778/41907606 від 11.07.2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної  № 27 від 07.06.2019 року матеріали справи не містять, відсутня така інформація і у Квитанції №1 від 25.06.2019 року. 

     Зазначене свідчить про безпідставність та необґрунтованість зупинення реєстрації податкової накладної №27 як передумови прийняття відповідного рішення Комісією про відмову в реєстрації податкової накладної.

     Пунктом 21 «Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», затвердженому 21.02.2018 постановою Кабінету Міністрів України №117, передбачено, що підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства».

     Колегія суддів звертає увагу на те, що фіскальним органом у спірному рішенні не вказано, яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних, а лише зазначено наступне: «Ненадання платником податків копій документів:  Первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити).

      Суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими посилання Відповідача-2 щодо відсутності повноважень та об`єктивної можливості визначати конкретний детальний перелік необхідних документів для кожного випадку зупинення податкової накладної індивідуально для платника, оскільки недоліки в роботі органу державної влади не мають впливати на можливість платника податків надати конкретний перелік документів, який буде достатнім для прийняття Комісією позитивного рішення.

    При цьому, колегія суддів зауважує, що загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення фіскальним органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

     Оскільки Відповідач-2 у спірному рішенні продублював абз. 3 п. 14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, тобто зазначив загальну, неконкретизовану та неоднозначну причину відмови у реєстрації податкової накладної, колегія суддів дійшла висновку про те, що Рішення від 1219778/41907606 від 11.07.2019 року є невмотивованим, оскільки його зміст не дає чіткого розуміння обставин, за яких було прийняте негативне для платника податків рішення.
     Колегія суддів також звертає увагу на те, що у випадку неконкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної, платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.
     Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що невиконання фіскальним органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії, призводить до його протиправності.
    Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року у справі №822/1817/18 та від 22 липня 2019 року у справі №815/2985/1.
      Оцінюючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з того, що судом першої  інстанції було надано належну правову оцінку доводам, викладеним у позовній заяві та запереченнях проти позову. Жодних нових доводів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного судового рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.
      Згідно зі  ст. 242 КАС України,  рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
     У відповідності до ст.ст. 315, 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін. 

      Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд - 

ПОСТАНОВИВ:

      Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській  області - залишити без задоволення. 

      Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю « Рента -Н» до Головного управління ДФС у Миколаївській  області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - залишити без змін. 

       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

                                                                    Дата складення повного судового рішення 20.02.2020 р. 

Головуючий суддя 	 	Стас Л.В.	
Судді	    	Турецька І.О.    Шеметенко Л.П.