ПОСТАНОВА 
Іменем України

11 лютого 2020 року                                                          м. Кропивницький

справа № 398/1947/19
провадження № 22-ц/4809/210/20 

       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Мурашка С.І., за участю секретаря судового засідання Деменко О.І.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Олександрійська міська рада Кіровоградської області, 
розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Олександрійської міської ради Кіровоградської області на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 жовтня 2019 року у складі судді Коліуш Г.В. 

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог
У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Олександрійської міської ради про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації.
В обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в мережі Інтернет на персональному сайті Олександрійської міської ради Кіровоградської області ІНФОРМАЦІЯ_2 розміщено інформацію наступного змісту: «З 2010 року міська влада веде планомірну роботу щодо повноти сплати податків до міського бюджету, легалізації найманої праці та тіньової зайнятості населення. Міський голова ОСОБА_2 неодноразово звертався до підприємців з пропозицією ввести свою діяльність у правове поле. Лише тоді за рахунок надходжень до бюджету місто зможе повноцінно жити і розвиватися. Більшість суб`єктів господарювання в Олександрії є відповідальними платниками податків. Але частина і досі ухиляється від їх сплати. З такими контролюючими службами проводиться планова робота. 
Одним з порушників чинного законодавства, який веде свій бізнес на території Олександрії , але не сплачує податок на землю за ведення підприємницької діяльності, є ОСОБА_1 . У 2007 році п`ятеро членів цієї сім`ї у землевпорядній організації замовили технічну документацію права власності на земельні ділянки у садівничо-городньому товаристві «Івушка» для ведення садівництва. Така документація землевпорядною організацією була розроблена з порушенням п.4 ст.35 Земельного Кодексу України, а саме землі загального користування: проходи, проїзди, які можуть передаватися у власність лише садівницькому товариству, - були розділені між ОСОБА_1. 
Відповідно до матеріалів технічної документації, земельні ділянки були передані у власність ОСОБА_1 рішенням міської ради від 27 травня 2008 року № 711 «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам міста у садівничо-городніх товариствах». Фактично землевпорядна організація разом з ОСОБА_1 ввели міську раду в оману, і землі загального користування садово-городнього товариства у незаконний спосіб були приватизовані. Крім того, ОСОБА_1 самозахватом захоплена частина землі, яка веде до пляжу, та територія біля самої водойми орієнтовною площею 0,20 га. Це земельна ділянка колишнього вуглерозрізу «Байдаківський», віднесена до земель промисловості. Тобто, відповідно до законодавства, вона не може бути надана ні під які потреби, крім промисловості. 
Під час неодноразових обстежень контролюючими службами виявлено, що і земельні ділянки, виділені для ведення садівництва, і землі самозахвату використовуються ОСОБА_1 для підприємницької діяльності з надання послуг громадського харчування, торгівлі, в тому числі, алкогольними напоями. Під час перевірки у липні 2016 року на садибі було зареєстровано факт продажу алкогольних напоїв без ліцензії та видачі касового чеку. Усі матеріали передали до міського відділу поліції та податкової інспекції. 
Тобто, фактично дана земельна ділянка незаконно використовується для розміщення інфраструктури зони відпочинку, а саме: волейбольна площадка, пронумеровані столи зі стільцями під парасольками, спортивні наряддя, облаштований пляж з лодками та плаваючою платформою, мангали, майданчик-площадка для паркування автомобілів, барна вітрина. Стягується вхідна плата за відвідування пляжної зони, яка фактично є землями загального користування ОК «СГТ «Івушка» і доступ до якої, відповідно до Земельного Кодексу України, не може бути ніким обмежений. Тобто, грубо порушено цільове призначення земельних ділянок. 
По даному факту направлено лист на Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області та на прокуратуру. 
Ведучи бізнес, родина ОСОБА_1 не сплачувала жодної копійки до міського бюджету за користування землею для ведення підприємницької діяльності, чим за три роки нанесла збитки територіальній громаді у розмірі 943 тис. грн. Крім того, у 2016 та 2017 роках офіційно він нібито не мав жодного найманого працівника, при цьому вів тіньовий бізнес. 
Під час обстеження підприємця робочою групою 11 травня 2018 року були виявлені порушення трудового законодавства: 3 наймані особи працювали без належного оформлення трудових відносин. Вже 14 травня три особи були офіційно працевлаштовані. 
Протягом 2016-2018 років, з метою збільшення надходжень до міського бюджету, контролюючими органами було здійснено ряд обстежень Зеленої садиби. В результаті маємо таку динаміку: за 2016 рік сплачено податків 4 тис. грн.: за 2017 рік - 18 тис. грн.; за перший квартал 2018 року - сплачено податків 7 тис. грн. та зареєстровано три найманих працівника. При цьому підприємець не поспішає повністю приводити свою діяльність у правове поле. 16 травня 2018 року робоча група приїхала в садово-городнє товариство «Івушка» з метою встановлення межових знаків на межі земельної ділянки комунальної власності, де суміжними землевласниками є сім`я ОСОБА_1 , з метою переведення їх до земель водного фонду, на виконання припису державної екологічної інспекції щодо зміни категорії земельної ділянки. Для виконання робіт по встановленню межових знаків був залучений фізична особа - підприємець ОСОБА_3 , який має відповідну кваліфікацію та обладнання. Для проведення робіт по встановленню межових знаків необхідний був прохід через земельні ділянки які в теперішній час перебувають у власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , раніше це були землі загального користування ОК «СГТ Івушка», проходи до водоймища, і відповідно до діючого законодавства, не могли передаватися у власність окремих громадян, лише у власність ОК «СГТ Івушка» як землі загального користування. 
Один із власників 3-х земельних ділянок, які використовуються під брендом «Зелена садиба ОСОБА_1», не дав змоги робочій групі провести роботи із встановлення межових знаків по межі земельної ділянки комунальної власності, заявивши при цьому, що крім земельних ділянок, які перебувають у власності родини ОСОБА_1 , ця земельна ділянка комунальної власності використовується ним і міська рада немає на неї ніяких прав, чим підтвердив самозахоплення і використання земельної ділянки комунальної власності. 
В порушення ст.106 Земельного Кодексу України, власник земельної ділянки в СГТ «ІВУШКА» ОСОБА_5 не тільки не сприяв встановленню меж земельної ділянки комунальної власності, а і перешкодив роботі по встановленню фактичних меж земельної ділянки комунальної власності земель промисловості, про що складено відповідні акти. 
З метою приведення підприємницької діяльності на території міста у законне русло, на сесію міської ради вноситься проект рішення про скасування державних актів на право власності на земельні ділянки, отриманих на підставі рішення ради».
На думку позивача така інформація є недостовірною, розміщеною у відкритому доступі та є доступною для перегляду необмеженим колом осіб. Зі змісту розміщеної інформації вбачається, що він у незаконний спосіб приватизував земельні ділянки, самозахватом захопив частину землі, яка веде до пляжу, здійснює підприємницьку діяльність без відповідних дозволів, а також, що його родина ведучи бізнес не сплатила до місцевого бюджету за користування землею для ведення підприємницької діяльності, чим за три роки нанесла збитки територіальній громаді у розмірі 943000 грн. Також зазначено, що він вів тіньовий бізнес, який полягав, що він нібито не мав жодного офіційного працівника. 
Протягом тривалого часу, у зв`язку з оприлюдненням про нього відверто недостовірної, неправдивої інформації, приниженням честі, гідності, ділової репутації, він постійно намагається виправдатися перед знайомими, близькими. 
Позивач вважає розміщену відповідачем інформацію в мережі Інтернет недостовірною, та такою, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію. 
13.09.2019 ОСОБА_1 подав заяву про зміну предмету позову, в якій просив визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 інформацію, розміщену на сайті Олександрійської міської ради Кіровоградської області за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2  від ІНФОРМАЦІЯ_1, наступного змісту: «Одним з порушників чинного законодавства, який веде свій бізнес на території Олександрії , але не сплачує податок на землю за ведення підприємницької діяльності, є ОСОБА_1 . У 2007 році п`ятеро членів цієї сім`ї у землевпорядній організації замовили технічну документацію права власності на земельні ділянки у садівничо-городньому товаристві «Івушка» для ведення садівництва. Така документація землевпорядною організацією була розроблена з порушенням п.4 ст.35 Земельного Кодексу України, а саме землі загального користування: проходи, проїзди, які можуть передаватися у власність лише садівницькому товариству, - були розділені між ОСОБА_1. 
Відповідно до матеріалів технічної документації, земельні ділянки були передані у власність ОСОБА_1 рішенням міської ради від 27 травня 2008 року № 711 «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам міста у садівничо-городніх товариствах». Фактично землевпорядна організація разом з ОСОБА_1 ввели міську раду в оману, і землі загального користування садово-городнього товариства у незаконний спосіб були приватизовані. 
Крім того, ОСОБА_1 самозахватом захоплена частина землі, яка веде до пляжу, та територія біля самої водойми орієнтовною площею 0,20 га. Це земельна ділянка колишнього вуглерозрізу «Байдаківський», віднесена до земель промисловості. Тобто, відповідно до законодавства, вона не може бути надана ні під які потреби, крім промисловості. 
Під час неодноразових обстежень контролюючими службами виявлено, що і земельні ділянки, виділені для ведення садівництва, і землі самозахвату використовуються ОСОБА_1 для підприємницької діяльності з надання послуг громадського харчування, торгівлі, в тому числі, алкогольними напоями… 
Тобто, фактично дана земельна ділянка незаконно використовується для розміщення інфраструктури зони відпочинку, а саме: волейбольна площадка, пронумеровані столи зі стільцями під парасольками, спортивні знаряддя, облаштований пляж з лодками та плаваючою платформою, мангали, майданчик-площадка для паркування автомобілів, барна вітрина. Стягується вхідна плата за відвідування пляжної зони, яка фактично є землями загального користування ОК «СГТ «Івушка» і доступ до якої, відповідно до Земельного Кодексу України, не може бути ніким обмежений. Тобто, грубо порушено цільове призначення земельних ділянок… 
Ведучи бізнес, родина ОСОБА_1 не сплачувала жодної копійки до міського бюджету за користування землею для ведення підприємницької діяльності, чим за три роки нанесла збитки територіальній громаді у розмірі 943 тис. грн. Крім того, у 2016 та 2017 роках офіційно він нібито не мав жодного найманого працівника, при цьому вів тіньовий бізнес. 
Під час обстеження підприємця робочою групою 11 травня 2018 року були виявлені порушення трудового законодавства: 3 наймані особи працювали без належного оформлення трудових відносин. Вже 14 травня три особи були офіційно працевлаштовані. 
Протягом 2016-2018 років, з метою збільшення надходжень до міського бюджету, контролюючими органами було здійснено ряд обстежень Зеленої садиби. В результаті маємо таку динаміку: за 2016 рік сплачено податків 4 тис. грн.: за 2017 рік - 18 тис. грн.; за перший квартал 2018 року - сплачено податків 7 тис. грн. та зареєстровано три найманих працівника…». 
Позивач просив зобов`язати Олександрійську міську раду Кіровоградської області спростувати вказану інформацію у спосіб її поширення протягом десяти днів з дня набрання рішенням суду законної сили та стягнути з відповідача судові витрати.
Короткий зміст рішення суду
Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 жовтня 2019 року позов задоволено. 
Визнано недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 інформацію, розміщену на сайті Олександрійської міської ради Кіровоградської області за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2  ІНФОРМАЦІЯ_1.
Зобов`язано Олександрійську міську раду Кіровоградської області спростувати вказану інформацію шляхом розміщення на сайті Олександрійської міської ради Кіровоградської області в розділі «Новини» резолютивної частини рішення суду по цій справі під заголовком «Спростування» протягом десяти днів з дня набрання даним рішенням суду законної сили. 
Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768,40 грн.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 використовує без належного оформлення найману працю, не сплачує податки тощо, самовільно використовую земельну ділянку, використовує земельну ділянку не за цільовим призначенням тощо. Оскільки органом місцевого самоврядування інформація висловлена в формі тверджень, а не в формі доведення до громадськості позиції міської ради з приводу діяльності позивача, містить фактичні дані щодо ухилення позивача від сплати податків, використання без належного оформлення найманої праці та, як наслідок, недоотримання міським бюджетом надходжень, тому суд не погодився з позицією відповідача, що ця інформацію є оціночним судженням. Підстав для звільнення від відповідальності відповідача за публікацію недостовірної інформації судом не встановлено. 
Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги
Не погоджуючись з рішенням суду, Олександрійська міська рада Кіровоградської області подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги, посилаючись на ст. 34 Конституції України, ст.ст. 302, 277 ЦК України, ст. 30 Закону України «Про інформацію» та постанову Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» відповідач зазначає, що рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24.10.2019 постановлене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що поширена інформація не є оціночним судженням. 
Відповідач звертає увагу суду, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.
Посилаючись на практику Європейського суду із прав людини, відповідач вказує, що чинним законодавством не передбачена можливість притягнення до відповідальності за висловлювання оціночних суджень, так як вони, як і думки, переконання, судження, критична оцінка певних фактів і недоліків не можуть бути предметом судового захисту, оскільки будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів не можуть бути перевірені на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів), що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Оціночні судження не підлягають спростуванню. Позивач має можливість захистити свої права через надане йому законодавством право на відповідь.
Не погоджуючись з висновками суду, відповідач зазначає, що позивач та члени його родини використовують земельні ділянки для розміщення комплексу відпочинку «Зелена садиба ОСОБА_1», тобто використовують їх в комерційних цілях, а сплачують земельний податок як за землі садівництва, ставки якого є значно нижчими.
Рішенням виконавчого комітету від 02.08.2018 № 488 затверджено протокол засідання комісії з визначення розмірі збитків від 03.07.2018 № 15 та акти з визначення та відшкодування збитків від 03.07.2018, в яких визначено розмір збитків, заподіяних Позивачем та іншими особами, які є членами СГТ «Івушка», за користування земельними ділянками для ведення садівництва в комерційних цілях. При цьому, звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що згідно чинного законодавства України повноваження комісії та виконавчого комітету Олександрійської міської ради обмежуються лише обчисленням розміру збитків у встановленому порядку, а виявлені збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом, а тому, поширення такої інформації не порушує право позивача на повагу до його честі, гідності та ділової репутації.
Крім того, під час обстеження дотримання правил торговельного обслуговування населення, які проводилися 11.05.2018 та 01.06.2018 під час перевірки об`єкту «Зона відпочинку Зелена Садиба ОСОБА_1», контролюючим органам не було надано трудових договорів, які б підтверджували перебування працівників в трудових відносинах з Позивачем у 2016 та 2017 роках.
Відповідач вважає, що з урахуванням наведених норм матеріального права, прецедентної практики Європейського суду з прав людини, фактичних обставин справи та наявних матеріалів (доказів), якими ці обставини підтверджується, можна зробити висновок, що поширена відповідачем інформація не містять конкретних фактів, які б принижували честь, гідність та ділову репутацію позивача. Висловлювання відповідача, які суд першої інстанції визнав недостовірними та зобов`язав спростувати, носять оціночний характер, оцінка яких було зроблена за наслідками аналізу отриманої інформації з висновків та актів перевірок контролюючих органів, які містяться в матеріалах справи, а також фактично (дослівно) взятої інформації з цих документів. Поширена відповідачем інформація є не чим іншим як публічним озвученням власної суб`єктивної позиції (погляду), оформленої у вигляді публікації на офіційному інтернет сайті відповідача та взагалі не містить будь-яких даних, які б могли порушувати право позивача на повагу до його честі, гідності та ділової репутації.
Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи
У відзиві на апеляційну скаргу позивач, не погоджуючись із доводами апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції, приймаючи рішення, дійшов правильного висновку, що відповідачем не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 використовує без належного оформлення найману працю, не сплачує податки тощо, самовільно використовує земельну ділянку, використовує земельну ділянку не за цільовим призначенням тощо. Суд обґрунтовано встановив, що міським головою, як посадовою особою органів місцевого самоврядування, розповсюджена інформація висловлена в формі тверджень, а не в формі доведення до громадськості особистих думок з приводу діяльності позивача та містить фактичні дані щодо ухилення позивача від сплати податків, використання без належного оформлення найманої праці та, як наслідок, недотримання міським бюджетом надходжень, та вірно не погодився з позицією відповідача, що ця інформація є оціночним судженням.
Позивач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 жовтня 2019 року залишити без змін.
Суд першої інстанції встановив такі обставини
ІНФОРМАЦІЯ_1 на офіційному сайті Олександрійської міської ради в рубриці «Новини» розміщена стаття під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3» наступного змісту: «З 2010 року міська влада веде планомірну роботу щодо повноти сплати податків до міського бюджету, легалізації найманої праці та тіньової зайнятості населення. Міський голова ОСОБА_2 неодноразово звертався до підприємців з пропозицією ввести свою діяльність у правове поле. Лише тоді за рахунок надходжень до бюджету місто зможе повноцінно жити і розвиватися. Більшість суб`єктів господарювання в Олександрії є відповідальними платниками податків. Але частина і досі ухиляється від їх сплати. З такими контролюючими службами проводиться планова робота. Одним з порушників чинного законодавства, який веде свій бізнес на території Олександрії , але не сплачує податок на землю за ведення підприємницької діяльності, є ОСОБА_1 . У 2007 році п`ятеро членів цієї сім`ї у землевпорядній організації замовили технічну документацію права власності на земельні ділянки у садівничо-городньому товаристві «Івушка» для ведення садівництва. Така документація землевпорядною організацією була розроблена з порушенням п.4 ст.35 Земельного Кодексу України, а саме землі загального користування: проходи, проїзди, які можуть передаватися у власність лише садівницькому товариству, - були розділені між ОСОБА_1. Відповідно до матеріалів технічної документації, земельні ділянки були передані у власність ОСОБА_1 рішенням міської ради від 27 травня 2008 року № 711 «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам міста у садівничо-городніх товариствах». Фактично землевпорядна організація разом з ОСОБА_1 ввели міську раду в оману, і землі загального користування садово-городнього товариства у незаконний спосіб були приватизовані. Крім того, ОСОБА_1 самозахватом захоплена частина землі, яка веде до пляжу, та територія біля самої водойми орієнтовною площею 0,20га. Це земельна ділянка колишнього вуглерозрізу «Байдаківський», віднесена до земель промисловості. Тобто, відповідно до законодавства, вона не може бути надана ні під які потреби, крім промисловості. Під час неодноразових обстежень контролюючими службами виявлено, що і земельні ділянки, виділені для ведення садівництва, і землі самозахвату використовуються ОСОБА_1 для підприємницької діяльності з надання послуг громадського харчування, торгівлі, в тому числі, алкогольними напоями. Під час перевірки у липні 2016 року на садибі було зареєстровано факт продажу алкогольних напоїв без ліцензії та видачі касового чеку. Усі матеріали передали до міського відділу поліції та податкової інспекції. Тобто, фактично дана земельна ділянка незаконно використовується для розміщення інфраструктури зони відпочинку, а саме: волейбольна площадка, пронумеровані столи зі стільцями під парасольками, спортивні наряддя, облаштований пляж з лодками та плаваючою платформою, мангали, майданчик-площадка для паркування автомобілів, барна вітрина. Стягується вхідна плата за відвідування пляжної зони, яка фактично є землями загального користування ОК «СГТ «Івушка» і доступ до якої, відповідно до Земельного Кодексу України, не може бути ніким обмежений. Тобто, грубо порушено цільове призначення земельних ділянок. По даному факту направлено лист на Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області та на прокуратуру. Ведучи бізнес, родина ОСОБА_1 не сплачувала жодної копійки до міського бюджету за користування землею для ведення підприємницької діяльності, чим за три роки нанесла збитки територіальній громаді у розмірі 943 тис. грн. Крім того, у 2016 та 2017 роках офіційно він нібито не мав жодного найманого працівника, при цьому вів тіньовий бізнес. Під час обстеження підприємця робочою групою 11 травня 2018 року були виявлені порушення трудового законодавства: 3 наймані особи працювали без належного оформлення трудових відносин. Вже 14 травня три особи були офіційно працевлаштовані. Протягом 2016-2018 років, з метою збільшення надходжень до міського бюджету, контролюючими органами було здійснено ряд обстежень Зеленої садиби. В результаті маємо таку динаміку: за 2016рік сплачено податків 4 тис.грн.: за 2017рік - 18 тис.грн.; за перший квартал 2018 року - сплачено податків 7 тис.грн. та зареєстровано три найманих працівника. При цьому підприємець не поспішає повністю приводити свою діяльність у правове поле. 16 травня 2018 року робоча група приїхала в садово-городнє товариство «Івушка» з метою встановлення межових знаків на межі земельної ділянки комунальної власності, де суміжними землевласниками є сім`я ОСОБА_1 , з метою переведення їх до земель водного фонду, на виконання припису державної екологічної інспекції щодо зміни категорії земельної ділянки. Для виконання робіт по встановленню межових знаків був залучений фізична особа - підприємець ОСОБА_3 , який має відповідну кваліфікацію та обладнання. Для проведення робіт по встановленню межових знаків необхідний був прохід через земельні ділянки які в теперішній час перебувають у власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , раніше це були землі загального користування ОК «СГТ Івушка», проходи до водоймища, і відповідно до діючого законодавства, не могли передаватися у власність окремих громадян, лише у власність ОК «СГТ Івушка» як землі загального користування. Один із власників 3-х земельних ділянок, які використовуються під брендом «Зелена садиба ОСОБА_1», не дав змоги робочій групі провести роботи із встановлення межових знаків по межі земельної ділянки комунальної власності, заявивши при цьому, що крім земельних ділянок, які перебувають у власності родини ОСОБА_1 , ця земельна ділянка комунальної власності використовується ним і міська рада немає на неї ніяких прав, чим підтвердив самозахоплення і використання земельної ділянки комунальної власності. В порушення ст.106 Земельного Кодексу України, власник земельної ділянки в СГТ «ІВУШКА» ОСОБА_5 не тільки не сприяв встановленню меж земельної ділянки комунальної власності, а і перешкодив роботі по встановленню фактичних меж земельної ділянки комунальної власності земель промисловості, про що складено відповідні акти. З метою приведення підприємницької діяльності на території міста у законне русло, на сесію міської ради вноситься проект рішення про скасування державних актів на право власності на земельні ділянки, отриманих на підставі рішення ради».
Згідно з акту про недопущення до проведення робіт по встановленню меж земельної ділянки від 16 травня 2018 року вбачається, що в порушення ст. 106 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки в СГТ «Івушка» ОСОБА_5 не тільки не сприяв встановленню меж земельної ділянки комунальної власності, а і перешкодив роботі по встановленню фактичних меж земельної ділянки комунальної власності кадастровий номер 3510300000:15:657:0042, категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, вид користування - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користування надрами, цільове призначення - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користування надрами.
Відповідно до акту про результати перевірки технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності від 18.05.2018, який було складено посадовою особою Олександрійської міської ради, розроблена документація із землеустрою була розроблена всупереч містобудівній документації та у повній невідповідності із вихідними даними що містяться у цій документації, а саме довідкам голови ОК СГТ «Івушка» про закріплення за громадянами земельних ділянок та їх розмірів, а також чинному земельному законодавству, яке не передбачає передачу земель загального користування садових товариств у приватну власність громадян. Таким чином порушені права територіальної громади м. Олександрії, членів ОК СГТ «Івушка» - право громадян до вільного доступу до пляжної зони.
Згідно з актом про недопущення до проведення робіт по встановленню меж земельної ділянки від 18 травня 2018 року вбачається, що в порушення ст. 106 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки СГТ «Івушка» ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не тільки не сприяли встановленню меж земельної ділянки комунальної власності, а й перешкоджали роботі по встановленню фактичних меж земельної ділянки комунальної власності кадастровий номер 3510300000:15:657:0042, категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, вид користування - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користування надрами, цільове призначення - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користування надрами.
Відповідно до довідки №499/06 від 21.06.2019 було проведено попередні розрахунки розміру збитків заподіяних Олександрійській міській раді, внаслідок зволіканням землекористувачів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 оформляти права на земельні ділянки, які розглядалися на засіданні Комісії 03.07.2018.
Згідно з протоколом засідання комісії по визначенню розміру збитків Олександрійської міської ради, завданих зволіканнями землекористувачів оформляти права на земельні ділянки під об`єктами нерухомого майна приватної власності № 15 від 03 липня 2018 року, комісією було вирішено затвердити розраховані збитки за користування наступними земельними ділянками: м. Олександрія, СГТ «Івушка» (площею 158 кв.м, 1042 кв.м, 1200 кв.м (з 03.03.2018)) завданих ОСОБА_5 в розмірі 160637,88грн.; м. Олександрія, СГТ «Івушка» (площею 1199 кв.м) завданих ОСОБА_6 в розмірі 145335,34 грн.; м. Олександрія, СГТ «Івушка» (площею 1058 кв.м, 142 кв.м) завданих ОСОБА_1 в розмірі 145456,56 грн.; м. Олександрія, СГТ «Івушка» (площею 2491 кв.м (самовільно захоплена)) завданих ОСОБА_1 в розмірі 301943,58 грн.; м. Олександрія, СГТ «Івушка» площею 1200 кв.м завданих ОСОБА_4 в розмірі 145456,56 грн.
Відповідно до акту обстеження дотримання правил торговельного обслуговування населення від 11.05.2018 під час перевірки об`єкту «Зона відпочинку Зелена Садиба ОСОБА_1» на території СГТ «Івушка» було проведено обстеження дотримання правил торгівлі та виявлено непред`явлення медичних книжок, трудових договорів, договору на вивіз сміття та нецільове використання землі. 
Відповідно до акту обстеження дотримання правил торговельного обслуговування населення від 01.06.2018 під час перевірки об`єкту «Зелена Садиба ОСОБА_1» на території СГТ «Івушка» було проведено обстеження дотримання правил торгівлі та не виявлено ніяких зауважень.
Відповідно до трудових договорів № 1 від 01.05.2018, № 3 від 15.05.2018 та № 4 від 15.05.2018 укладених між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 дані працівники зобов`язались виконувати обов`язки встановлені даними договорами, а роботодавець оплачувати працю працівників.
Згідно з актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки від 22.06.2018 № 411-ДК/372/АП/09/01/18 Головного Управління Держгеокадастру у Кіровоградскій області, була проведена перевірка дотримання вимог земельного законодавства земельних ділянок розташованих на території Обслуговуючого кооперативу «Садово-городнє товариство ІВУШКА» в межах населеного пункту м. Олександрія, Олександрійського району, Кіровоградської області, під час якої встановлено, що в ході здійснення заходів з державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності порушень земельного законодавства не виявлено.
Відповідно до рішення Олександрійської міської ради Кіровоградської області № 711 від 27.05.2008, враховуючи матеріали технічної документації було передано у власність у садівничо-городньому товаристві «Івушка» за рахунок земель сільськогосподарського призначення земельні ділянки для ведення садівництва ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 та ОСОБА_11 .
Згідно з актом встановлення в натурі і погодження меж земельної ділянки від 22.11.2007, складеного в присутності представника відділу земельних ресурсів у місті Олександрія, землевласника ОСОБА_1 та представника ПП «Геомарк» та представника СГТ «Івушка» встановлено, що спірних питань і обмежень з боку суміжних землекористувачів (землевласників) не має. Межі земельної ділянки закріплені межовими знаками.
З висновків про наявні обмеження на використання земельної ділянки № 6 від 23.11.2007, №22.11-07/6 від 22.11.2007 вбачається, що наявних обмежень на користування земельними ділянками не встановлено.
Згідно з довідкою голови СГК «Івушка» від 17.09.2007, ОСОБА_1 являється членом садово-городнього кооперативу «Івушка» м. Олександрії з 2007 року і за ним рахується ділянка АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2, загальною площею 11.3 сотки.
Відповідно до відповіді Головного Управління ДФС у Кіровоградській області від 10.06.2019 № 2514/Адв/11-28-53-06 від 10.06.2019 ОСОБА_1 протягом 2015-2018 років не притягувався до відповідальності за порушення податкового законодавства по платі за землю.
Згідно з актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту земельної ділянки № 653-ДК/1049/Ап/09/01/-19 в ході здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності порушень земельного законодавства не виявлено.
Відповідно до акту обстеження земельної ділянки № 653-ДК/976/Ап/09/01/-19 від 10.10.2019, земельна ділянка площею 0,1058 га, кадастровий номер 3510300000:15:744:0009, на час обстеження використовується відповідно до її цільового призначення, а саме для ведення індивідуального садівництва, на земельній ділянці знаходяться: плодово-ягідні та фруктові дерева, інша рослинність, елементи декору відповідно до ст. 35 Земельного кодексу України.
Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, який підтримав доводи апеляційної скарги, заперечення позивача та його представника, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.
За змістом статей 94, 277 ЦК України, частини четвертої статті 32 Конституції України, статті 10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод кожному гарантується право на захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію.
Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації (частина друга статті 299 ЦК України).
Звертаючись до суду із вказаним позовом ОСОБА_1 посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в мережі Інтернет на офіційному сайті Олександрійської міської ради Кіровоградської області ІНФОРМАЦІЯ_2 в рубриці «Новини» розміщена стаття під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3», яка містить інформацію, що є недостовірною, неправдивою і такою, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію, у зв`язку з чим підлягає спростуванню.
Згідно статті 32 Конституції України кожен має право на повагу до його гідності. Кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.
Відповідно до частини першої статті 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.
Статтею 201 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством. 
Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві, зокрема, для захисту репутації чи прав інших осіб.
Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань кореспондує обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.
Чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту.
Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків.
Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.  
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.
Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.
Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК України предметом судового захисту не можуть бути оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які як вираження суб`єктивної думки і поглядів відповідача не можна перевірити щодо їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08 липня 1986 року в справі «Лінгенс проти Австрії» (Lingens v. Austria), § 46).
Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням чи оціночним судженням.
Згідно з частиною другою статті 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.
Пленум Верховного Суду України у пункті 15 постанови від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз`яснив судам, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Згідно з частиною третьою статті 277 України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.
Згідно зі статтями 94, 277 ЦК України, частиною четвертою статті 32 Конституції України, статтею 10 Конвенції кожному гарантується право на захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію.
Аналізуючи зміст інформації, яку було поширено Олександрійською міською радою Кіровоградської області на офіційному сайті Олександрійської міської ради Кіровоградської області в рубриці «Новини» під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_3», колегія суддів приходить до висновку, що висловлювання про ОСОБА_1 , як засновника та керівника СГТ «Івушка» про те, що він використовує без належного оформлення найману працю, не сплачує податки тощо, самовільно використовую земельну ділянку, використовує земельну ділянку не за цільовим призначенням тощо, являє собою фактичне обвинувачення цієї особи у вчиненні кримінального (адміністративного) правопорушення, що можна перевірити на істинність і спростувати, тому воно не є оціночним судженням, а є саме недостовірною інформацією, що порочить честь і гідність цієї особи.
В свою чергу відповідач не надав суду доказів на підставі яких можна зробити висновок, що поширена ними інформація є достовірною. 
Відповідно до частини 4 статті 277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують обставин поширення відповідачем Олександрійською міською радою недостовірної інформації щодо ОСОБА_1 та зводяться до переоцінки доказів у справі,
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги
За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін з підстав передбачених ст. 375 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 268, 374, 375, 381-383, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Олександрійської міської ради Кіровоградської області залишити без задоволення.
Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 жовтня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 17 лютого 2020 року.

Головуючий суддя                                                                 А.М. Головань
Судді                                                                                         О.Л. Карпенко
                                                                                       С.І. Мурашко