ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2020 року	Львів	Справа № 1.380.2019.003946 пров. № 857/12700/19	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді –                                     Макарика В.Я.

суддів –                                                          Бруновської Н.В., Матковської З.М.

за участю секретаря судового засідання – Волошин М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2019 року (головуючий суддя в суді першої інстанції Кузан Р.І., м. Львів) у справі № 1.380.2019.003946 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління МВС України у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправними дій, зобов`язання призначити та виплатити одноразову грошову допомогу,-

                                                 В С Т А Н О В И В:          

01 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Головного управління МВС України у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Міністерства внутрішніх справ України в якому просив визнати протиправними дії ГУ МВС України у Львівській області щодо прийняття рішення про відмову у призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням йому ІІ-ої групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини (що є тотожним в даному випадку - з проходженням служби в органах внутрішніх справ), передбаченої ст. 23 Закону України “Про міліцію” та постановою Кабінету міністрів України від 21.10.2015 № 850 “Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції”. Визнати протиправними мотиви відмови ГУ МВС України у Львівській області у призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням йому ІІ-ої групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, викладеної у листі ГУ МВС України у Львівській області від 07.06.2019 № 261/31/01-2019. Визнати протиправним та скасувати рішення ГУ МВС України у Львівській області про відмову у призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням йому ІІ-ої групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, викладене у листі ГУ МВС України у Львівській області від 07.06.2019 № 261/31/01-2019. Визнати протиправною бездіяльність ГУ МВС України у Львівській області, яка полягала у не вчиненні дій, передбачених пунктом 8 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, а саме не вчиненні дій щодо належного оформлення та подання до Міністерства внутрішніх справ України в 15-денний строк висновку щодо виплати грошової допомоги та всіх необхідних документів, передбачених Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015, для вирішення питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої ст.23 Закону України “Про міліцію” та постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 “Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції”, ОСОБА_1 у зв`язку із встановленням йому ІІ-ої групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини (що є тотожним в даному випадку - з проходженням служби в органах внутрішніх справ), відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015. Визнати протиправними дії ГУ МВС України у Львівській області, які полягають у поверненні ОСОБА_1 листом ГУМВС України у Львівській області від 07.06.2019 №261/31/01-2019 матеріалів про призначення йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому ІІ-ої групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини (що є тотожним в даному випадку - з проходженням служби в органах внутрішніх справ), передбаченої ст.23 Закону України “Про міліцію” та постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 “Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції”. Зобов`язати ГУ МВС України у Львівській області повторно прийняти та розглянути заяву ОСОБА_1 разом з доданими до неї документами стосовно призначення, нарахування та виплати йому грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому ІІ-ої групи інвалідності та належним чином підготувати (оформити) та подати до Міністерства Внутрішніх Справ України у встановлений законом строк висновок щодо виплати грошової допомоги та всі необхідні документи, передбачені Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015, для вирішення питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 23 Закону України “Про міліцію” та постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 “Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції”, ОСОБА_1 у зв`язку із встановленням йому ІІ-групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини (що є тотожним в даному випадку - з проходженням служби в органах внутрішніх справ), відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління МВС України у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправними дій, зобов`язання призначити та виплатити одноразову грошову допомогу – відмовлено повністю.
Не погодившись з  рішенням суду першої інстанції, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги повністю.
Апелянт вважає, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, суд неправильно застосував норми матеріального права, рішення прийняте з порушенням норм процесуального права, без врахування принципу верховенства права з підстав викладених в апеляційній скарзі.
Учасники справи в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи у їх відсутності за наявними в справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України  за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Судом апеляційної інстанції з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 у період з 27.10.2003 по 07.10.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ, що підтверджується записами в трудовій книжці НОМЕР_1 , розрахунком вислуги років №М-065220 та довідкою з послужного списку, які наявні в матеріалах справи. (а.с.33-45)
Згідно з довідкою про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 29.08.2015 №Т/10267, майор міліції Гоменюк Р.В. в період з 01.08.2015 по 29.08.2015 брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції, зокрема на території Донецької та Луганської областей.
06.10.2015 наказом ГУ МВС України у Львівській області №711 о/с по особовому складу, відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, позивача звільнено з органів внутрішніх справ у запас збройних сил України за ст.64 “ж” “за власним бажанням” з 07.10.2015. Вислуга на день звільнення в календарному обчисленні та для виплат одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби становить 14 років 04 місяці 02 дні, у пільговому обчисленні становить: 16 років 04 місяці 29 днів.
Відповідно до довідки №17 від 03.02.2016 Військово-лікарською комісією ДУ “ТМО МВС України по Львівській області” за результатами медичного огляду майора міліції ОСОБА_1 , 1978 р.н. встановлено діагноз: гіпертонічна хвороба ІІ ст., ІІ ст., ризик ІІ ІХС. Стабільна стенокардіяя ІІ ф.кл. НК І. Дисциркуляторна гіпертонічна енцефалопатія І ст. Вертеброгенна люмбалгія в стадії ремісії. Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини. Консолідовані переломи (05.08.2009) основної фаланги ІІ-го пальця та ІІІ-ої плюсневої кістки правої ступні без порушення функції. Травма, одержана в результаті нещасного випадку, НІ, не пов`язана з виконанням службових обов`язків. Підстава: акт про нещасний випадок по формі НТ №14 від 15.02.2010, акт по формі Н-5 від 15.02.2010.
07.04.2016 ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10ААВ №988873, випискою з акта огляду медико-соціальною експертною комісією.
15.05.2019 ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААБ №311071, випискою з акта огляду медико-соціальною експертною комісією.
Позивач звернувся до голови ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області з заявою (рапортом) про проведення йому виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням йому другої групи інвалідності. До вказаної заяви позивач долучив ряд необхідних документів. (а.с.57)
07.06.2019 листом №261/31/01-2019 заступника голови ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області повідомлено позивача про те, що формулювання причини інвалідності від захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, як підстава для виплати одноразової грошової допомоги, у Законі України “Про міліцію” та затвердженому постановою Кабінету Міністрів України Порядку від 21.10.2015 №850, відсутня, також МВС відповідно до своїх повноважень здійснює виплату одноразової грошової допомоги колишнім працівникам міліції виключно за випадками, переліченими у Законі України “Про міліцію”.
Згідно з п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України “Про Національну поліцію” від 02.07.2015 № 580-VIII, визнано таким, що втратив чинність Закон України “Про міліцію” (Відомості Верховної Ради УРСР, 1991, № 4, ст. 20 із наступними змінами).
Пунктом 15 Прикінцевих та перехідних положень Закону України “Про Національну поліцію” закріплено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України “Про міліцію”, зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України “Про Національну поліцію”.
Стаття ст. 23 Закону України “Про міліцію” встановлювала, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності І групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.
Згідно з довідкою №17 від 03.02.2016, Військово-лікарська комісія ДУ “ТМО МВС України по Львівській області” провела освідчення позивача та встановила діагноз та причинний зв`язок захворювання, яке пов`язане з захистом Батьківщини. Комісією не встановлено пов`язаності такого захворювання з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Таке рішення прийняте, в тому числі, по медичних документах на день звільнення позивача з органів внутрішніх справ - 07.10.2015.
Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції визначено постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, якою затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (надалі - Порядок №850).
Підпунктом 2 пунктом 2 Порядку №850 визначено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.
Згідно з п.3 Порядку №850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ.
Відповідно до п. 7 Порядку №850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).
До заяви додаються копії: довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акту розслідування нещасного випадку та акту, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).
Пунктом 8 Порядку №850 визначено, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.
Відповідно до п.9 згаданого Порядку, МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 у період з 27.10.2003 по 07.10.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ, що підтверджується записами в трудовій книжці НОМЕР_1 та довідкою з послужного списку, які наявні в матеріалах справи.
У період з 01.08.2015 по 29.08.2015, позивач безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції зокрема на території Донецької та Луганської областей.

ОСОБА_1 07.04.2016 встановлено третю групу інвалідності та 15.05.2019 встановлено другу групу інвалідності, на підставі захворювання пов`язаного із захистом Батьківщини, що підтверджується наявними у матеріалах справи довідками. Захворюванням, що стало підставою для встановлення позивачу інвалідності, визначено: гіпертонічна хвороба ІІ ст., ІІ ст., ризик ІІ ІХС. Стабільна стенокардіяя ІІ ф.кл. НК І. Дисциркуляторна гіпертонічна енцефалопатія І ст. Вертеброгенна люмбалгія в стадії ремісії. 

У зв`язку із встановленням позивачу ІІ-групи інвалідності та на підставі Закону України “Про міліцію”, а також на підставі Порядку №850, ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою (рапортом) про проведення йому виплати одноразової грошової допомоги.

Однак, згідно з п.3 Порядку №850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала, зокрема, внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ.

З аналізу наведених вище норм, суд апеляційної інстанції встановив, що у них відсутня підстава для виплати одноразової грошової допомоги, на підставі встановленої інвалідності від захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, яке діагностовано позивачу згідно з довідками до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10 ААВ №898873 від 07.04.2016 та  серії 12 ААБ №311071 від 15.05.2019.

Врахувавши наведені вище норми законодавства, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дії ГУ МВС України у Львівській області, пов`язані з відмовою у прийнятті документів для призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 згідно з Законом України “Про міліцію” та постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015, вчиненні на підставі, в межах повноважень та у спосіб чітко встановлений чинним законодавством.

Також слід зазначити, що відповідно до ст. 7 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини. Алгоритм призначення і отримання одноразової грошової допомоги особам які брали участь в антитерористичній операції, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, визначений постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2016 №336, якою затверджено Порядок призначення та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності деяких категорій осіб відповідно до Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” (Порядок №336), тому розгляд та вирішення питання виплати позивачу одноразової грошової допомоги повинно проводитись відповідно до Порядку №336, а не на підставі Порядку № 850.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 229 ч. 4, 243, 308, ст. 310, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,-
          
                                                 П О С Т А Н О В И В:             

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2019 року у справі № 1.380.2019.003946 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя	 	В. Я. Макарик 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	З. М. Матковська  	
Повне судове рішення складено 06 лютого 2020 року.