ПОСТАНОВА
Іменем України

19 лютого 2020 року 
Київ
справа №826/5522/16
адміністративне провадження №К/9901/20465/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Стеценка С.Г.,
суддів: Тацій Л.В.,  Чиркіна С.М., 
за участю секретаря судового засідання Галайко Л.М.
представника позивача - Жураківського А.М.
представника третьої особи ТОВ «ВІЗАРД» - Тоцької А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в касаційному порядку адміністративну справу № 826/5522/16
за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Трикотажна фабрика «КИЯНКА»
до Державного реєстратора Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Шевченківського району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гладуна Андрія Анатолійовича,
треті особи: Головне територіальне управління юстиції у місті Києві, Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІЗАРД», Шевченківська районна в місті Києві державна адміністрація
про  визнання дій протиправними та скасування реєстраційної дії
за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІЗАРД» на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2019 року (колегія у складі: головуючого судді Епель О.В., суддів: Карпушової О.В., Літвіної Н.М.)
В С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. У квітні 2016 року Товариство з додатковою відповідальністю «Трикотажна фабрика «КИЯНКА» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державного реєстратора Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Шевченківського району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гладуна Андрія Анатолійовича, треті особи: Головне територіальне управління юстиції у місті Києві, Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІЗАРД», Шевченківська районна в місті Києві державна адміністрація, в якому просило: - визнати протиправними дії Головного територіального управління юстиції у місті Києві в особі Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Шевченківського району управління державної реєстрації, а саме: реєстраційної дії «зміна керівника» ТОВ «ВІЗАРД» (код 23705387), вчиненої 20.07.2015; - скасувати реєстраційну дію «зміна керівника» ТОВ «ВІЗАРД» (код 23705387), вчиненої 20.07.2015 Головним територіальним управлінням юстиції у місті Києві в особі Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Шевченківського району управління державної реєстрації (після правонаступництва).
2. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що оскаржувана реєстраційна дія відповідача є протиправною, у зв`язку з тим, що рішенням Господарського суду міста Києва від 14.02.2013 у справі № 57/314-6/526-2012 за позовом ТДВ «ТФ «КИЯНКА» до ТОВ «ВІЗАРД» визнано недійсними рішення загальних зборів учасників ТОВ «ВІЗАРД» від 01.02.2006, оформлені протоколом № 1/06 від 01.02.2006: « 1. Задовольнити заяву учасника Товариства «ВІЗАРД» закритого акціонерного товариства «Трикотажна фабрика «КИЯНКА» вх. № 1 від 29.11.2005 про добровільний вихід зі складу учасників ТОВ «ВІЗАРД» та передачу своєї частки в статутному капіталі в розмірі 50% товариству з обмеженою відповідальністю «КИЯНКА ПЛЮС». 2. Товариству «КИЯНКА ПЛЮС» виступити єдиним учасником ТОВ «ВІЗАРД» з часткою в статутному капіталі 100%, що відповідає 225360 гривень. 3. Затвердити нову редакцію статуту Товариства», що свідчить про самовільне призначення ОСОБА_1 на посаду керівника, оскільки згоди на його призначення позивач, як засновник ТОВ «ВІЗАРД» не надавав.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
3. Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 11 лютого 2019 року в задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Трикотажна фабрика «КИЯНКА» відмовив повністю.
4. Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 19 червня 2019 року скасував рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 лютого 2019 року та задовольнив позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Трикотажна фабрика «КИЯНКА». Визнав протиправною та скасував реєстраційну дію державного реєстратора Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Шевченківського району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гладуна Андрія Анатолійовича з внесення 20.07.2015 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про зміну керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІЗАРД» (код ЄДРПОУ 23705387).
5. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що документи, на підставі яких відповідачем було вчинено спірну реєстраційну дію, подані неуповноваженою особою і державним реєстратором дійсно були допущені порушення законодавства, але у межах спірних правовідносин права позивача не порушені, оскільки він не є учасником ТОВ «ВІЗАРД» та не володіє його корпоративними правами.
6. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги, апеляційний суд виходив з того, що 20.07.2015 реєстраційна дія з внесення змін до відомостей про ТОВ «ВІЗАРД» була вчинена відповідачем на підставі документів, поданих ОСОБА_1 , зокрема реєстраційної картки та фотокопії протоколу від 01.02.2006 № 1/06. Однак, ані до суду першої інстанції, ані в ході апеляційного провадження відповідачем не було надано жодних доказів, які б підтверджували, що зазначена особа була уповноважена Товариством на звернення до державного реєстратора з приводу внесення змін в ЄДР про ТОВ «ВІЗАРД». Водночас, на момент подання вказаних документів (17.07.2015) таке повноваження було закріплено за іншою особою - ОСОБА_2 . Крім того, відповідачем також не доведено комплектності документів, поданих ОСОБА_1 для вчинення спірної реєстраційної дії, відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», зокрема, подання оригіналу або завіреної копії протоколу від 01.02.2006 № 1/06, на підставі якого він просив внести до ЄДР відповідні зміни про ТОВ «ВІЗАРД».
Короткий зміст вимог касаційної скарги
7. 19.07.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІЗАРД» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2019 року, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 лютого 2019 року.
8. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що рішення загальних зборів учасників ТОВ «ВІЗАРД» від 01.02.2006, оформлене протоколом № 1/06, згідно з яким, зокрема, вирішено задовольнити заяву учасника Товариства «ВІЗАРД» закритого акціонерного товариства «Трикотажна фабрика «КИЯНКА» вх. № 1 від 29.11.2005 про добровільний вихід зі складу учасників ТОВ «ВІЗАРД» та передачу своєї частки в статутному капіталі в розмірі 50% товариству з обмеженою відповідальністю «КИЯНКА ПЛЮС» та Товариству «КИЯНКА ПЛЮС» виступити єдиним учасником ТОВ «ВІЗАРД» з часткою в статутному капіталі 100%, є чинним та вказує на те, що ТДВ «ТФ «КИЯНКА», як правонаступник закритого акціонерного товариства «Трикотажна фабрика «КИЯНКА» станом на день вирішення спору не являється учасником ТОВ «ВІЗАРД».
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
9. 19.07.2019 у автоматизованій системі документообігу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду зареєстрована вказана касаційна скарга.
10. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.07.2019, визначено склад колегії суддів: Головуючий суддя (суддя-доповідач) Стеценко С.Г., судді: Тацій Л.В., Чиркін С.М., справа передана судді-доповідачу.
11. Ухвалою Верховного Суду від 26.07.2019 відкрито касаційне провадження у справі.
12. Ухвалою Верховного Суду від 20.01.2020 справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 19.02.2020.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
13. 17.07.2015 ОСОБА_1 від імені ТОВ «ВІЗАРД» для проведення реєстраційної дії «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах» було подано державному реєстратору:
- реєстраційну картку на внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, згідно з якою вказано про зміну керівника на ОСОБА_1;
- фотокопію протоколу № 1/06 загальних зборів учасників ТОВ «ВІЗАРД» від 01.02.2006 р., згідно з яким учасниками товариства постановлено:
« 1. Задовольнити заяву учасника товариства «ВІЗАРД» закритого акціонерного товариства «Трикотажна фабрика «КИЯНКА» вх. № 1 від 29.11.2005 р. про добровільний вихід зі складу учасників ТОВ «ВІЗАРД» та передачу своєї частки в статутному капіталі в розмірі 50% товариству з обмеженою відповідальністю «КИЯНКА ПЛЮС».
2. Товариству «КИЯНКА ПЛЮС» виступити єдиним учасником товариства «ВІЗАРД» з часткою в статутному капіталі 100%, що відповідає 225360 гривень.
3. Затвердити нову редакцію статуту Товариства.
4. Задовольнити заяву ОСОБА_2 про звільнення її за власним бажанням з посади директора Товариства з 31 січня 2006 року.
5. Призначити ОСОБА_1 на посаду директора ТОВ «ВІЗАРД» з 01 лютого 2006 року.»
14. Станом на 17.07.2015 особою, уповноваженою представляти юридичну особу - ТОВ «ВІЗАРД» у правовідносинах з третіми особами, та яка має право вчиняти дії від імені даної юридичної особи без довіреності, значилась ОСОБА_2
15. 20.07.2015 відповідачем на підставі документів, поданих ОСОБА_1, вчинено реєстраційну дію щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу ТОВ «ВІЗАРД», які не пов`язані зі змінами в установчих документах №10741070040003156, зміна керівника юридичної особи.
16. Рішення загальних зборів учасників ТОВ «ВІЗАРД» від 01.02.2006, оформлене протоколом від 01.02.2006 № 1/06 та державна реєстрація змін до установчих документів ТОВ «ВІЗАРД» від 06.02.2006, номер запису 10741050002003156 були оскаржені ТДВ «ТК Киянка» до господарського суду.
17. Рішенням Господарського суду м. Києва від 29.06.2017 у справі № 57/314-6/526-2012, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.10.2017, у задоволенні позову  ТДВ «ТК Киянка» було відмовлено.
18. Постановою Верховного Суду від 21.03.2018 зазначені судові рішення було залишено без змін.
19. Вважаючи вищевказану реєстраційну дію відповідача незаконною, позивач звернувся до суду з позовом.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
20. Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
21. Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.
22. Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на дату звернення позивача до суду), до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
23. Пунктом 7 частини першої статті 3 КАС України (у редакції, чинній на дату звернення позивача до суду) визначено, що суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
24. Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України (у редакції, чинній на момент ухвалення рішень судів попередніх інстанцій) визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.
25. Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
26. Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.
27. Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
28. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
29. Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (як правило майнового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.
30. Виникнення спірних правовідносин зумовлено незгодою Товариства з додатковою відповідальністю «Трикотажна фабрика «КИЯНКА» з реєстраційними діями «зміна керівника» ТОВ «ВІЗАРД» (код 23705387), вчиненої 20.07.2015 Головним територіальним управлінням юстиції у місті Києві в особі Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Шевченківського району управління державної реєстрації, що були вчинені, зокрема, на підставі рішення загальних зборів ТОВ «ВІЗАРД», які оформлено Протоколом № 1/06 від 01.02.2006.
31. Тобто, позовні вимоги у справі заявлено на поновлення порушеного господарського права позивача, яке виникає з корпоративних відносин між ним та ТОВ «ВІЗАРД».
32. У справі, що розглядається, оскаржуються реєстраційні дії, яким передує корпоративний спір, що виник з корпоративних відносин між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами). Позовні вимоги в цій справі є похідними від вирішення судом питання щодо дійсності рішення загальних зборів ТОВ «ВІЗАРД», які оформлено Протоколом № 1/06 від 01.02.2006.
33. Верховний Суд, незважаючи на участь у спорі суб`єкта владних повноважень, дійшов висновку про те, що цей спір не є публічно-правовим та не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
34. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній на час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанцій), господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.
35. Водночас, ураховуючи суть спірних правовідносин та правовий статус учасників справи, колегія суддів дійшла висновку, що правовідносини у цій справі мають вирішуватися в порядку господарського судочинства.
36. Суд вважає помилковими висновки судів першої та апеляційної інстанцій про те, що спір у цій справі є публічно-правовим і належить до юрисдикції адміністративних судів, оскільки спірні правовідносини стосуються корпоративних прав учасників справи, пов`язаних із створенням, діяльністю, управлінням юридичної особи.
37. Зазначена вище правова позиція відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним, зокрема, у постанові від 04 червня 2019 року у справі № 821/1504/17 (провадження № 11-1265апп18), від 07 серпня 2019 року у справі №826/14675/16 (провадження № 11-160апп19).
38. При цьому, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.
39. За нормами частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
40. Розгляд цієї справи за правилами адміністративного судочинства не відповідає принципу ефективного судочинства як важливому елементу верховенства права.
41. Частиною другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
42. Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що здійснення правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів, спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
43. Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
44. Як зазначив Європейський суд з прав людини у пунктах 23, 24 та тексті свого рішення у справа "Сокуренко і Стригун проти України" (№ 29458/04 та № 29465/04) відповідно до прецедентної практики Суду термін "встановленим законом" у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод спрямований на гарантування того, "що судова гілка влади у демократичному суспільстві керується законом, що приймається парламентом"; фраза "встановленим законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність; термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів; вимога стосовно того, що суд має бути "встановленим законом" є однією з декількох вимог Конвенції та протоколів до неї і встановлює, що дії національних органів мають базуватись на внутрішньому праві; вся організаційна система судів, включаючи не тільки питання, які підпадають під юрисдикцію певних видів судів, але також встановлення окремих судів та визначення їх місцевої юрисдикції (Coeme and others v. Belgium № 32492/96).
45. Європейський суд з прав людини у пункті 44 Рішення від 25 лютого 1993 року у справі "Доббертен проти Франції" зазначив, що частина перша статті 6 Конвенції змушує держав-учасниць організувати їх судову систему в такий спосіб, щоб кожен з їх судів і трибуналів виконував функції, притаманні відповідній судовій установі (Dobbertin v. France № 88/1991/340/413).
46. Частиною першою статті 354 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги.
47. Беручи до уваги наведене та ураховуючи суть спірних правовідносин, правовий статус учасників справи, колегія суддів дійшла висновку, що цей спір не належить до юрисдикції адміністративних судів, а тому рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню, а провадження у справі закриттю, оскільки правовідносини у цій справі мають вирішуватися в порядку господарського судочинства.
Керуючись ст.ст. 344, 349, 354, 355, 356,359 КАС України, Суд -
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІЗАРД» задовольнити частково.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 лютого 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2019 року - скасувати.
Провадження у справі закрити.
Роз`яснити позивачу, що розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції господарського суду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

С.Г. Стеценко
Л.В. Тацій 
 С.М. Чиркін ,
Судді Верховного Суду