ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

18 лютого 2020 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 750/6140/19
Головуючий у першій інстанції - Требух Н. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/91/20

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бечка Є.М.,
суддів: Євстафіїва О.К., Скрипки А.А.,
секретарі: Кривопиша Я.О., Герасименко Ю.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 10 жовтня 2019 року у справі за позовом Деснянської районної у місті Чернігові ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав,
третя особа без самостійних вимог - Чернігівський міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді,
дата та місце складання повного тексту рішення: 20 жовтня 2019 року, м.Чернігів,

                                      В С Т А Н О В И В :

В травні 2019 року Деснянська районна у м.Чернігові рада, як орган опіки та піклування, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про позбавлення її батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та про передачу малолітніх дітей позивачеві для вирішення питання їх влаштування. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з грудня 2016 року на обліку у службі у справах дітей Деснянської районної у м.Чернігові ради перебували малолітні ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . Відомості про батьків всіх дітей записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України за вказівкою матері. 
Заочним рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 25 квітня 2018 року дітей було відібрано у матері та на час подання позову діти перебували в Хмільницькому центрі соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Чернігівської облдержадміністрації.  
Причиною відібрання дітей у матері було те, що ОСОБА_1 не виконувала батьківські обов`язки щодо належного виховання малолітніх дітей, не піклувалась про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. 
У квартирі матері, де проживали діти, фактично не було підлоги, шпалер, меблів для сну дітей та для підготовки домашніх завдань, холодильник не працював, сім`я не мала запасів їжі, а тому діти відчували постійний голод. На підлозі знаходились фекалії, що створювали в квартирі та навіть в під`їзді будинку нестерпний сморід і унеможливлювало безпечне проживання дітей. Дані обставини підтверджуються актами відвідування від 25 червня 2018 року, 24 липня 2018 року, 02 листопада 2018 року і т.д. Квартиру ОСОБА_1 відвідували також 06 вересня 2018 року, 08 жовтня 2018 року та постійно залишали в дверях квартири повідомлення працівників центру про їх відвідування.
Також діти часто пропускали заняття в школі, постійно були голодними, не мали шкільного приладдя, не мали одягу, відповідного сезону, з`являлись в зимовий період у літніх сандалях, без нижньої білизни, одяг мав неприємний запах, а тому однокласники відмовлялись сидіти з ними за однією партою.
ОСОБА_1 часто залишала дітей одних вдома, вона схильна до вживань алкогольних напоїв, неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності, проте це не вплинуло на її поведінку. 
Повернення дітей в родину позивач вважає недоцільним, так як спосіб життя та умови проживання становлять загрозу для життя та здоров`я малолітніх дітей. 
Під час відвідувань фахівцями центру родини ОСОБА_3 в квартирі нічого не змінюється, санітарно-гігієнічний стан помешкання незадовільний, стіни обдерті до бетону, шпалери  є лише в дитячій кімнаті, меблі відсутні. В усій квартирі підлога брудна та в собачій шерсті, наявний важкий сморід, в квартирі не було світла, холодильник не працював, по квартирі на підлозі розкидані речі, єдиний диван застелений дуже брудною постільною білизною. В туалетній кімнаті повна антисанітарія, стіни обдерті, заляпані, унітаз вимащений фекаліями, стоїть неприємний запах. 
На зауваження сусідів та працівників Чернігівського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді (ЧМЦСССДМ) відповідачка реагує агресивно. 

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 10 жовтня 2019 року задоволено позов Деснянської районної у м.Чернігові ради, позбавлено ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та передано малолітніх дітей органу опіки та піклування Деснянській районній у м.Чернігові раді для вирішення питання подальшого влаштування дітей.
Суд виходив з того, що, після відібрання дітей у матері гігієнічний стан квартири не змінився, умови проживання дітей не покращено, ставлення матері до дітей не змінилося, а ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та матеріальному утриманню малолітніх дітей є доведеним, тому наявні підстави для позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 , звернулася до суду з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції повністю та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову Деснянської районної у м.Чернігові ради.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом неповно з`ясовано обставини справи, адже заяви та заяви-пояснення мешканців будинку складені однією рукою та ніким не підписані, листи та акти ЧМЦСССДМ про відвідування сім`ї, де зафіксовані факти відсутності змін в поведінці відповідачки та в квартирі, встановлені лише зі слів сусідів, тому не можуть братися до уваги.
Особа, яка подала апеляційну скаргу, зазначає, що суд не відобразив в своєму рішенні того, що в залі суду були допитані діти, які виразили бажання жити з матір`ю.
Також особа, яка подала апеляційну скаргу звертає увагу, що її позбавлено батьківських прав відповідно п.2 ч.1 ст.164 СК України, тобто на підставі того, що вона нібито ухиляється від виконання батьківських обов`язків, хоча суд не перевірив всебічно її ставлення до дітей, а не тільки наявність ремонту в квартирі. Зазначає, що представники комісії відвідували квартиру коли вона була відсутньою, сфотографували тільки квартиру матері і вітчима, а частину квартири де вже  було зроблено ремонт (дитяча, кухня, ванна кімната) не сфотографували, до квартири завезені деякі будматеріали, не зафіксовано наявність продуктів та робочий холодильник і таке інше. Зазначає, що рішення прийняте без неї, вона не була належно повідомлена про розгляд справи. Суд повинен був всебічно вивчити її ставлення до виконання обов`язків як матері дітей, а не тільки відсутність ремонту.
Крім того, особа, яка подала апеляційну скаргу, звертає увагу суду, що за час перебування дітей в Хмільницькому центрі соціально-психологічної реабілітації дітей (ЦСПРД) Служби у справах дітей Чернігівської обласної державної адміністрації вона щоденно спілкується з дітьми по телефону, відвідує дітей декілька разів на тиждень, купує ліки, їжу, одяг та взуття, здає кошти на платні аналізи для дітей, відвідувала дітей в лікарні, забирала, зверталась до служби у справах дітей з проханням повернення дітей додому, закінчила ремонт в квартирі та на даний час знаходиться у відпустці по вагітності. 
Особа, яка подає апеляційну скаргу зазначає також, що записок від робітників ЧМЦСССДМ у дверях не знаходила; погоджується, що умови дійсно були не зовсім гарні, проте посилається на тяжкий психологічний стан після смерті дитини і батька, та зауважує, що ремонт робився не так швидко, як хотілося б, однак робився, дані обставини судом першої інстанції не перевірені. 

Відзив Деснянської районної у м.Чернігові ради в письмовій формі у визначений судом строк до апеляційного суду не надійшов. Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та перевіривши законність рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Таким вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю п`ятьох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.23); ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.21); ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.17); ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.19); ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.15). 
Відомості про батьків усіх дітей записано в актових записах про їхнє народження за вказівкою відповідача, відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.16, 18, 20, 22, 24).
Також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 , у віці 2 місяці 6 днів, померла донька відповідачки ОСОБА_7 .
Крім того, у  ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 народилась ще одна донька, ОСОБА_8 .
Згідно довідки про склад сім`ї від 07 червня 2018 року за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , наймач; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , син наймача; ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , син наймача; ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , син наймача; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , донька наймача, та її п`ятеро дітей (а.с.28).
Сім`я ОСОБА_1 взята на облік у службі у справах дітей Деснянської районної у м.Чернігові ради з грудня 2016 року.
Заочним рішенням Деснянського районного суду від 25 квітня 2018 року у справі №750/1872/18 за позовом Деснянської районної у м.Чернігові дітей до ОСОБА_1 про відібрання дітей без позбавлення матері батьківських прав було задоволено позов та відібрано малолітніх дітей у матері (а.с.26-27). Вказане рішення набрало законної сили 26 травня 2018 року.
Рішенням Виконавчого комітету Деснянської районної у м.Чернігові ради від 27 травня 2019 року №128 затверджено висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 (а.с.8).
Згідно даного висновку ОСОБА_1 несумлінно ставиться до виконання своїх обов`язків по вихованню малолітніх дітей, схильна до вживання алкогольних напоїв, часто залишала дітей одних вдома, неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності, проте вжиті заходи не впливають на її поведінку. Також згідно даного висновку умови проживання сім`ї незадовільні, у квартирі фактично не було підлоги, шпалер, меблів для сну дітей та підготовки домашніх завдань, холодильник не працював, сім`я не мала запасів їжі, а тому діти відчували постійний голод, на підлозі знаходились фекалії, що створювало в квартирі та в під`їзді нестерпний сморід і унеможливлювало безпечне проживання в ній дітей. Також зазначено, що діти часто пропускали заняття в школі, ходили постійно голодними, не мали шкільного приладдя та підручників, не мали одягу який би відповідав порі року, тому з`являлися в зимовий період у літніх сандалях і без нижньої білизни, одяг дітей мав неприємний запах, а тому однокласники відмовлялись сидіти з ними за однією партою. Мешканці будинку, де проживає родина ОСОБА_3 , прохали не повертати дітей в родину, адже в квартирі антисанітарія, неприємний запах, каналізаційні труби течуть, відсутнє світло, велика заборгованість за комунальні послуги. Вказано, що мати попереджена про щомісячне відвідування родини соціальною службою, однак в помешкання працівників служби не пускає, зі слів сусідів ремонт ніхто не робить, не прибирається, на зауваження сусідів ОСОБА_1 реагує агресивно, в помешканні також проживають собаки, які постійно гавкають і виють. Жодного разу ОСОБА_1 до фахівців центру не з`явилась (а.с.9-14).
Неодноразово служба у справах дітей зверталась до Чернігівського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді щодо розгляду питання про надання соціальних послуг сім`ї ОСОБА_3 , та інформування служби у справах дітей про проведену роботу з сім`єю (повідомляти про позитивні/негативні зміни в родині) за час перебування дітей в державному закладі (а.с.29, 31, 34, 39).
Працівникам Чернігівського міського ЦСССДМ багаторазово здійснювались візити до родини ОСОБА_3 , однак як правило ніхто двері не відчиняв, в зв`язку з чим були залишені повідомлення, на які ОСОБА_1 не реагувала (а.с.30, 32, 35, 40). Дані обставини також підтверджуються актами про відвідування сім`ї (а.с.37, 38, 39)
З приводу неналежної поведінки родини ОСОБА_3 та неможливості повернення дітей в родину, до служби у справах дітей також звертались мешканці будинку АДРЕСА_2 (а.с.33, 36).
З Акту про відвідування сім`ї ОСОБА_1 від 01 жовтня 2018 року, складеного комісією у складі директора ЧМЦСССДМ Мазур Л.О., спеціаліста служби у справах дітей Овсянник О.М. та спеціалістом служби у справах дітей Тарарака О.І. , вбачається, що на момент огляду умови для проживання дітей в квартирі не створені. Антисанітарія наражатиме здоров`я дітей на небезпеку. Очевидно, що мати безвідповідально ставиться до соціально-побутових умов квартири, де мають проживати діти. Її слова про закінчення ремонту та створення чудових умов для проживання абсолютно не відповідають дійсності (а.с.76).
Також цією комісією складно акт обстеження умов проживання сім`ї за зобов`язанням Деснянського районного суду м.Чернігова 01 жовтня 2019 року з якого вбачається, що у квартирі є мінімум необхідних меблів та побутової техніки. По всій квартирі розкидані речі та продукти харчування які псуються. Зі слів ОСОБА_12 у квартирі робиться ремонт, у квартирі підведено електропостачання, газопостачання та водопостачання. У квартирі дуже брудно, тяжкий запах, антисанітарія. У квартирі є 2 двоспальних ліжка, не застелені. На ліжках розкидані речі. В усій кімнаті розкидані речі. На табуретці банка з недопалками, заповнена до верху, посеред кімнати валяється дволітрова бляшанка з-під пива (а.с.77). На підтвердження даного акту працівниками служби надано фотокартки квартири ОСОБА_1 (а.с.78-90).
За повідомленням Чернігівського центру соціально-психологічної реабілітації дітей (ЦСПРД) від 09 жовтня 2019 року №01-23/187 малолітні ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , були поміщені до Чернігівського центру соціально-психологічної реабілітації дітей 29 травня 2018 року за направленням служби у справах дітей Чернігівської облдержадміністрації у зв`язку з тим, що залишилися без батьківського піклування.
При поміщенні до центру дітям були проведені лабораторні аналізи крові, калу, сечі та повне обстеження вузькими спеціалістами. 
За результатами медичних оглядів встановлено, що у всіх дітей є порушення зору, у найменшої ОСОБА_6 лабораторно підтверджений токсокароз, в ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 – еозинофільна реакція, пов`язана з гельмінтозом (інфікування глистами). У ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 відмічався енурез. ОСОБА_6 з ослабленим імунітетом, часто хворіюча дитина. У ОСОБА_3 нейрогенний сечовий міхур. Крім того у всіх вихованців є легкі когнітивні розлади та розлади здібностей до навчання. Також в результаті психолого-педагогічного діагностування виявлено, що всі діти мали не сформовані санітарно-гігієнічні навички, не вміли доглядати за собою, своїм тілом та одягом, були недисципліновані, розгальмовані, з низьким рівнем культури спілкування та поведінки в соціумі (а.с.91). 

Подаючи апеляційну скаргу, на підтвердження своїх доводів, ОСОБА_1 надала суду фотографії на яких зображені діти з гостинцями від матері (а.с.113, 114), фотографії відремонтованої та прибраної квартири (а.с.115-119), копію свідоцтва про смерть ОСОБА_7 - доньки (а.с.122) та ОСОБА_13 - батька (а.с.123), два фіскальні чеки з аптеки (а.с.124).

Позивачем на підтвердження неналежного виконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків також надано апеляційному суду додаткові докази, які, з метою всебічного з`ясування обставин, прийняті та долучені судом до матеріалів справи.
Так, за повідомленням Чернігівського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області від 24 січня 2020 року №433/124/49/9/2020, 23 січня 2020 року на ОСОБА_1 був складений адміністративний протокол за ч.1 ст.184 КУпАП за неналежне виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до малолітньої доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , оскільки маля проживає в несприятливих соціально-побутових умовах, мати не піклується про здоров`я дитини (а.с.150).
Від Дитячої поліклініки №2 надійшло повідомлення від 22 січня 2020 року, адресоване начальнику служби у справах дітей Деснянської районної у м.Чернігові ради з якого вбачається, що у ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 народилась ще одна донька, ОСОБА_8 , яка перебуває під спостереженням лікаря Цісельської Т.В . Декларацію з лікарем мати не уклала. Під час профілактичного огляду 20 січня 2020 року лікарем постановлено діагноз: Гострий обструктивний бронхіт. Синдром дихальних розладів. Лікарем виписано направлення на стаціонарне лікування дитини та викликана карета швидкої допомоги для транспортування дитини до ОДЛ. Зазначено, що дитина проживає в несприятливих соціально-побутових умовах, в приміщенні брудно, дитина не доглянута. Також зазначено про необхідність  посприяти вилученню дитини з сім`ї з метою збереження її здоров`я і життя (а.с.152).
В доповнення до повідомлення лікарні, лікар-педіатр Цісельська Т.В. надала пояснення, з яких вбачається, що мати з дитиною та співмешканцем проживають в окремій кімнаті 2-х кімнатної квартири. Кімната, в якій перебуває дитина, не прибирається, захаращена великою кількістю меблів, підлога брудна, стеля та дверні отвори заросли павутинням, важкий неприємний запах від фекалій домашніх тварин, на шпалерах сліди від тарганів, стіни в коридорі з ознаками грибка. Дитина не доглянута, про що свідчать обширні зіпрілості І ст. в аногенітальній ділянці. 20 січня 2020 року мати відмовилась від лікування в ОДЛ, направлення до стаціонару отримала. 21 січня 2020 року під час проведення патронажу двері в квартиру ніхто не відчинив, на телефонні дзвінки мати не відповідає (а.с.151).
Також встановлено, що відповідачка неодноразово притягалась до адмінвідповідальності.
Так, постановою Деснянського районного суду м.Чернігова від 17 лютого 2017 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.184 ч.1 КУпАП і накладено стягнення у вигляді попередження по факту недогляду за сином ОСОБА_3 , 2008 року народження, який 14 грудня 2016 року , знаходився на навчанні в Чернігівській ЗОШ №33, був одягнутий не по сезону та не нагодований (а.с.156-157).
Постановою Деснянського районного суду м.Чернігова від 04 вересня 2017 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.184 ч.2 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 34 грн по факту залишення дітей 28 липня 2017 року вдома без нагляду (а.с.160-161).
Постановою Деснянського районного суду м.Чернігова від 11 жовтня 2017 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.184 ч.2 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 грн по факту невиконання батьківських обов`язків, які полягають в тому, що вона не займається вихованням своєї малолітньої доньки ОСОБА_3 , 2006 року народження, а саме перебувала в стані алкогольного сп`яніння за адресою: АДРЕСА_3 , та вчинила конфлікт в лікарні, при цьому мала неохайний вигляд, що було виявлено 11 вересня 2017 року інспектором ЧВП ГУНП в Чернігівській обл. (а.с.162-163).
Постановою Деснянського районного суду м.Чернігова від 13 березня 2018 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.184 ч.2 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34 грн по факту недогляду за дітьми ОСОБА_3 , 2006 року народження, ОСОБА_3 , 2008 року народження, ОСОБА_4 , 2011 року народження, ОСОБА_5 , 2012 року народження, ОСОБА_6 2014 року народження, які перебували без нагляду (а.с.164-165).
Постановою Деснянського районного суду м.Чернігова від 03 липня 2018 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.184 ч.2 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 грн по факту недогляду за дітьми ОСОБА_3 , 2006 року народження, ОСОБА_3 , 2008 року народження, ОСОБА_4 , 2011 року народження, ОСОБА_5 , 2012 року народження, ОСОБА_6 2014 року народження, які перебували без нагляду та голодні (а.с.158-159).
Також постановою Деснянського районного суду м.Чернігова від 22 травня 2018 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.154 ч.2 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 85 грн. Зазначено, що ОСОБА_1 , будучи притягнутою 16 січня 2018 року до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.154 КУпАП відповідно до постанови Адміністративної комісії при виконкомі Деснянської районної у м.Чернігові ради, 18 березня 2018 року вигулювала собак в кількості 3 штук, без повідка та намордника, чим порушила правила тримання собак та скоїла правопорушення, передбачене за ч.2 ст.154 КУпАП (а.с.176-177).
Крім того, виявлено факт ухилення від виконання передбачених ст.150 СК України батьківських обов`язків які полягають в тому, що діти пропускали без поважних причин навчальний заклад (а.с.166-167).
Згідно довідки Чернігівської обласної психоневрологічної лікарні від 31 січня 2020 року ОСОБА_1 за медичною допомогою в наркологічне диспансерне відділення не зверталась (а.с.168). 
Також вбачається, що ОСОБА_1 призначалась допомога при народженні дитини, соціальна допомога особам з інвалідністю з дитинства 3 групи (а.с.169-174).
Згідно довідки Чернігівської обласної дитячої лікарні, донька ОСОБА_1 - ОСОБА_8 , перебувала на обстеженні та лікуванні у відділенні патології новонароджених з 21 січня 2020 року по 02 лютого 2020 року. По догляду за дитиною знаходилась мати (а.с.178).
Акт про відвідування сім`ї складено також 17 лютого 2020 року, під час перегляду рішення про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав судом апеляційної інстанції. Зазначено, що двері квартири ОСОБА_1 ніхто не відчинив. У телефонному режимі відповідачка повідомила, що разом з донькою перебуває на роботі біологічного батька ОСОБА_8 . Комісія повідомила, що для перевірки стану помешкання, де проживає ОСОБА_8 , та куди можуть бути повернуті 5 дітей, спеціалісти готові підвезти матір з донькою додому автобусом служби. Однак, жінка відмовилася від цієї пропозиції, не пояснивши причин. Таким чином, можливості огляду помешкання комісією, напередодні засідання апеляційного суду жінка не надала свідомо. Крім того, в акті зазначено, що сусіди з під`їзду повідомили про виклик поліції зранку 16 лютого 2020 року до ОСОБА_3 , в зв`язку зі скандалом в родині та що в телефонному режимі поліція підтвердила факт виклику з приводу заяви ОСОБА_14 про крадіжку у нього 1000 доларів ОСОБА_1 та що дані відомості були внесені до ЄРДР. 
З копії свідоцтва про шлюб вбачається, що ОСОБА_14 та ОСОБА_1 уклали шлюб 18 лютого 2020 року. 
За повідомленням Служби у справах дітей ОДА від 17 лютого 2020 року діти відповідачки перебувають в Чернігівському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей з 29 травня 2018 року по 28 лютого 2019 року та з 05 серпня 2019 року по теперішній час. Мати відвідувала дітей в закладі не систематично, жінка приходила в основному після 19.00 год., ініціативи у спілкуванні з адміністрацією, психологами з приводу виховання, розвитку, навчання дітей не проявляла. З 05 серпня 2019 року відвідування дітей стало систематичним, жінка почала спілкуватися з психологом з питань поведінки, виховання, навчання своїх дітей. На телефонні дзвінки завжди відповідає, намагається впливати на дітей, дослухається до рекомендацій психолога. Щоразу мати приносить дітям гостинці, поповнює їм рахунки на мобільні телефони, періодично відвідувала дітей в лікарні, приносила їм ліки. Діти прихильні до матері, однак жінка має недостатній батьківський потенціал, намагається виховувати дітей, проте не достатньо справляється. Всі діти мають певні відхилення у поведінці, недисципліновані, емоційно-нестабільні, можуть проявляти впертість, фізичну та вербальну агресію як по відношенню до оточуючих так і один до одного. 

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 ст.164 СК України визначені підстави позбавлення батьківських прав. Так, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до положень ч.ч.5, 6 ст.19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком).
Згідно роз`яснень, викладених у пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Згідно абзацу 2 п.18 даної постанови, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконання ним батьківських обов`язків.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки поведінки як для батька (матері), так і для дітей. Позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.
Частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 7 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»).
Європейський суд з прав людини у своїй практиці звертає увагу, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості заявника та його поведінки. У своєму рішення (справа «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року) суд зазначав, що позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і тоді інтереси дитини повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага.
Згідно зі ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Водночас врахуванню підлягає і те, що з іншої сторони держава має позитивний обов`язок вжити виважених і послідовних заходів зі сприяння возз`єднанню дітей із своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою (п.52 приведеного рішення Європейського Суду з прав людини «Савіни проти України»).
Відповідно до статті 3 Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

В ході розгляду справи встановлено, що родина ОСОБА_1 тривалий час, з грудня 2016 року, перебуває на обліку у службі у справі дітей Деснянської районної у м.Чернігові ради. Ще в квітні 2018 року дітей було відібрано у матері, оскільки вона систематично не виконувала батьківських обов`язку щодо належного виховання малолітніх дітей, не піклувалась про їх здоров`я, розвиток. 
При оформленні дітей до Чернігівського центру соціально-психологічної реабілітації дітей, були виявлені ряд хронічних захворювань та встановлено несформовані санітарно-гігієнічні навички, діти не вміють за собою доглядати, недисципліновані, розгальмовані, з низьким рівнем культури спілкування та поведінки в соціумі.
Дійсно, з листа Служби у справах дітей ЧОДА вбачається, що починаючи з 05 серпня 2019 року мати почала систематично відвідувати дітей, проте до моменту подання Деснянською районною у м.Чернігові радою позову про позбавлення батьківських прав, ОСОБА_1 відвідувала дітей лише іноді, ініціативи спілкування з адміністрацією, психологами не проявляла.
Протягом 2017 - 2019 років відповідними комісіями проводилися обстеження матеріально-побутових умов життя сім`ї ОСОБА_1 . Актами встановлювалося лише, що до квартири комісію не пускають, а з пояснень сусідів встановлено, що кімнати потребують ремонту, брудно, продукти харчування в недостатній кількості, нестерпний запах з квартири, умови для розвитку, навчання дітей відсутні. Лише одного разу працівниками служби вдалося скласти акт про умови проживання родини, які як виявилося підтверджують пояснення сусідів та те, що відповідачка неналежно ставиться до своїх обов`язків щодо дітей. 
Крім того, вбачається, що родина отримувала соціальні допомоги при народженні дітей, однак куди дані кошти витрачалися, враховуючи умови проживання, не зрозуміло.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про доведення позивачем винної поведінки матері малолітніх дітей та свідомого нехтування нею своїми батьківськими обов`язками.
Згідно ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
При розгляді даної справи достовірно встановлено, що ОСОБА_1 свідомо порушує батьківські обов`язки, не виконує вимог та рекомендацій органів опіки і піклування щодо виховання та забезпечення своїх дітей, адже матеріалами справи доведено, що зверненню в суд з позовом про позбавлення батьківських прав, передувала тривала профілактична робота з родиною, відібрання дітей, однак, ОСОБА_1 не намагається змінити ситуацію на краще, а навпаки продовжує вести антисоціальний спосіб життя, не здійснює належного виконання батьківських обов`язків. Зокрема це підтверджується повідомленням Дитячої поліклініки №2 щодо догляду відповідачкою за донькою ОСОБА_8 , зверненням лікаря-педіатра Цісельської Т.В . 
Крім того, факт її винної поведінки щодо ухилення від виконання батьківських обов`язків встановлений чисельними постановами суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1, а в подальшому за ч.2 ст.184 КУпАП протягом 2017 - 2018 років.
Колегія суддів приймає до уваги на те, що відповідачка є інвалідом дитинства 3 групи та, відповідно, отримує соціальну допомогу. Між тим, жодних даних, які б свідчили про те, що її ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, об`єктивно пов`язане з хворобою, яка б унеможливлювала чи заважала здійснювати належним чином свої батьківські обов`язки, по справі немає. 
Деснянською районною у м.Чернігові радою 27 травня 2019 року затверджено висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 по відношенню до її малолітніх дітей. Беручи до уваги даний висновок, зафіксовані випадки невиконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків по відношенню до ОСОБА_2 , 2006 року народження, ОСОБА_3 , 2008 року народження, ОСОБА_4 , 2011 року народження, ОСОБА_5 , 2012 року народження, ОСОБА_6 , 2014 року народження, поведінку ОСОБА_1 та її відношення також до новонародженої доньки ОСОБА_8 , колегія судів приходить до переконання, що позивачем доведено факт винної безвідповідальної поведінки відповідачки, як матері малолітніх дітей, у свідомому ухиленні від виконання своїх батьківських обов`язків, оскільки всіма попередніми профілактичними заходами не вдалося змінити поведінку матері в кращу сторону.
Слід також зазначити, що в даному випадку застосування такого крайнього заходу як позбавлення батьківських прав колегія суддів вважає виправданим, спрямованим перш за все на захист інтересів дітей, на убезпечення їх здоров`я та навіть життя, на забезпечення їх духовного, культурного та фізичного розвитку, враховує наявність в останніх на час поміщення до державного закладу цілого ряду захворювань, неадаптованості в соціумі, незабезпечення матір`ю навіть належного харчування, забезпечення одягом, навичок особистої гігієни та прийнятного побуту, а також відсутність змін в поведінці ОСОБА_1 у відношенні дітей.
Доводи апеляційної скарги, що судом неповно з`ясовано обставини справи, що заяви та заяви-пояснення мешканців будинку складені однією рукою та ніким не підписані, листи та акти ЧМЦСССДМ про відвідування сім`ї, де зафіксовані факти відсутності змін в поведінці відповідачки та в квартирі, встановлені лише зі слів сусідів, тому не можуть братися до уваги, не приймаються апеляційним судом до уваги, оскільки спростовуються іншими матеріалами справи, які належним чином досліджені судом першої інстанції та підтверджені при апеляційному перегляді рішення суду першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги, що суд не відобразив в своєму рішенні того, що в залі суду були допитані діти, які виразили бажання жити з матір`ю, не можуть в даному випадку бути підставою для скасування рішення суду, адже в повній мірі дослідивши обставини даної справи апеляційним судом достовірно встановлено, що повернення дітей в родину ОСОБА_1 буде небезпечним для життя  та здоров`я  у першу чергу самих дітей. 
Суд вважає, що в даному випадку позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дітей. Існування реальної можливості виконання батьківських обов`язків, проте їх свідоме не вчинення навіть після ухвалення рішення про вилучення дітей, характеризує ОСОБА_1 не як відповідальну матір, що піклується про своїх дітей та не дає підстав вважати, що вона змінила своє ставлення до дітей та до виконання своїх батьківських обов`язків.
Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 позбавлено батьківських прав згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України, тобто на підставі того, що вона нібито ухиляється від виконання батьківських обов`язків, хоча суд не перевірив всебічно її ставлення до дітей, а не тільки наявність ремонту в квартирі, не заслуговують на увагу та не можуть бути підставою для скасування рішення, оскільки зібраними доказами встановлено, що ОСОБА_1 дійсно ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а відсутність ремонту в квартирі не є єдиною чи самою поважною підставою для позбавлення її батьківських прав, адже ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків підтверджується численною кількістю постанов про притягнення її до адміністративної відповідальності саме за невиконання батьківських обов`язків, даними  медичних установ, поясненнями лікаря педіатра.
Зворотного відповідачкою не доведено. 
Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Тривалість протиправної поведінки відповідачки свідчить про її свідоме нехтування батьківськими обов`язками.
Також відхиляються доводи апеляційної скарги, що за час перебування дітей в Хмільницькому центрі СПРДССД відповідачка щоденно спілкувалась з дітьми по телефону, відвідувала дітей декілька разів на тиждень, купувала ліки тощо. Апеляційний суд встановив, що дані дії відповідачка почала вчиняти лише після пред`явлення позову про позбавлення її батьківських прав, проте після вилучення дітей з родини ОСОБА_1 продовжувала не виконувати свої батьківських обов`язки. Також відповідачка продовжує халатно ставитись до батьківських обов`язків по відношенню до новонародженої доньки ОСОБА_8 , не турбується про її здоров`я, не прибирає в квартирі, не доглядає за дитиною.
Доводи апеляційної скарги в їх сукупності зводяться до невірного розуміння скаржником вимог чинного законодавства та власного тлумачення характеру спірних правовідносин у даній справі. Такі доводи враховані судом першої інстанції та не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді рішення.

За таких обставин, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Згідно ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;  порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Постановляючи рішення, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, та дійшов правильного висновку про задоволення позову.
Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного рішення, тому, відповідно до положень ст.375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
При цьому, колегія суддів роз`яснює відповідачці її право, передбачене ст.169 СК України, на звернення до суду з позовними вимогами про відновлення батьківських прав, в разі зміни відношення до виконання своїх батьківських обов`язків.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

                                  П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 10 жовтня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.
Повний текст постанови складено 24 лютого 2020 року. 

Головуючий:                            Судді: