УХВАЛА

23 січня 2020 року 
Київ
справа №640/20674/19
адміністративне провадження №К/9901/2026/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
судді-доповідача Мельник-Томенко Ж.М., 
суддів Мартинюк Н.М., Яковенка М.М., 

перевіривши касаційну скаргу Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 січня 2020 року

у справі за позовом Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» до Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, про визнання протиправною та скасування    постанови,

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва про повернення позовної заяви від 30 жовтня 2019 позовну заяву повернуто позивачеві.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2019 року апеляційну скаргу Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» задоволено, ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва про повернення позовної заяви від 30 жовтня 2019 року скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Позивач звернувся до суду апеляційної інстанції із заявою про ухвалення додаткового судового рішення у зв`язку з тим, що Шостим апеляційним адміністративним судом під час перегляду судового рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не вирішено питання про судові витрати.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 січня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення.

Суд апеляційної інстанції зазначив про відсутність підстав для ухвалення додаткового судового рішення, оскільки справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду, а тому питання щодо визначення грошового розміру судових витрат, які повинні бути компенсовані позивачу у справі, повинен розглядати суд під час розгляду справи по суті та з урахуванням результатів її вирішення.

Не погоджуючись із такою ухвалою суду апеляційної інстанції позивачем подано касаційну скаргу. 

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням відповідає стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.

Згідно із пунктом 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 333 КАС України у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Так, згідно з пунктом 3 частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У силу статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За правилами встановленими частиною шостою статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що законодавець уповноважує, зокрема, суд апеляційної інстанції у разі зміни судового рішення або ухвалення нового відповідно змінити розподіл судових витрат з урахуванням нових результатів вирішення справи. 

З огляду на те, що ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 жовтня 2019 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду, питання щодо визначення грошового розміру судових витрат, які повинні бути компенсовані позивачу у справі, повинен розглядати суд під час розгляду справи по суті та з урахуванням результатів її вирішення.

Близька за змістом позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 14 лютого 2019 року у справі №826/4136/15, від 09 вересня 2019 року у справі №520/30/19, від 17 січня 2019 року у справі №818/2170/17.

Враховуючи, що зміст оскаржуваних судових рішень та обставини, на які посилається скаржник в обґрунтування касаційної скарги, свідчать про правильне застосування судами норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, суд прийшов до висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 248, 333 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 січня 2020 року у справі за позовом Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» до Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, про визнання протиправною та скасування    постанови.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                                                                                            Ж.М. Мельник-Томенко

Судді                                                                                                                                                                                                            Н.М. Мартинюк

                                                                                                                                                                                                                                 М.М. Яковенко