Справа № 128/2123/19
Провадження № 22-ц/801/199/2020
Категорія: 70
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шевчук Л. П.
Доповідач:Денишенко Т. О.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року	Справа № 128/2123/19	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивіль-них справах:
     судді-доповідача Денишенко Т. О.,
     суддів Рибчинського В. П., Голоти Л. О.,
за участі секретаря судового засідання Куленко О. В., позивачки ОСОБА_1 , її представника адвоката Кізік Г. В., розглянувши за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, у відкрито-му судовому засіданні в м. Вінниці, в залі судових засідань апеляційного суду цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення додаткових витрат на дитину, 
за апеляційною скаргою позивачки ОСОБА_1 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 08 листопада 2019 року, ухвалене у приміщенні суду у м. Вінниці за головування судді Шевчук Л. П.,

В С Т А Н О В И В:

09 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернулася у Вінницький районний суд Вінницької області з позовом до  ОСОБА_2  про стягнення додаткових вит-рат на дитину. Позов мотивований тим, що у сторін у справі ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_3 , про що 15 жовтня 2013 року у виконавчому комітеті Писарівської сільської ради Вінницького району Вінницької області зроблений актовий запис за № 27, видано свідоцтво про на-родження. Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 18 ве-ресня 2018 року у цивільній справі № 128/1206/18 позов ОСОБА_1 задово-лений частково, збільшений розмір аліментів, визначених до стягнення зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 . Алімен-ти стягнуті у твердій грошовій сумі 850,00 гривень щомісячно з індексацією ці-єї суми відповідно до закону, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дочкою повноліття. 
Дитина проживає з матір'ю, батько дівчинки ухиляється від участі у додат-кових витратах на дитину, яка часто подовгу хворіє, що спонукало  ОСОБА_1  звернутися в суд з даним позовом. За 2018-2019 роки позивачкою за реко-мендацією лікаря для доньки був придбаний інгалятор та лікарські препарати на суму 1 211,51 гривень, одяг з урахуванням потреб дитини на суму 1 810,00 гривень. З метою нормального розвитку дівчинки, відповідно до рекомендацій лікаря заняття сучасною хореографією у танцювальній студії «Ассоль» з 05 жовтня 2018 року по 05 березня 2019 року оплачувалися позивачкою щомісяця по 300,00 гривень, загалом сплачено 1 800,00 гривень, спортивний одяг та взут-тя для тренувань коштувало 465,00 гривень. З 18 вересня 2018 року по 12 берез-ня 2019 року з метою інтелектуального розвитку Олександра відвідувала курси англійської мови, за що сплачено 2 610,00 гривень. Для розвитку дитини на су-му 201,50 гривні придбані іграшки. З метою відвідування танцювальної студії, курсів з англійської мови на проїзд витрачено 2 560,00 гривень. Загальна сума додаткових витрат за указаний період складає 10 658,01 гривень, половину цієї суми у розмірі 5 329,00 гривень ОСОБА_1  просила стягнути з відповідача на її користь ( а. с. 1-3 ).   
Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 08 листопада 2019 року позов задоволений частково. Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі 1 738,25 гривень, на користь держави - 768,40 гривень судового збору. У задо-воленні позовних вимог щодо стягнення додаткових витрат на дитину у розмірі 3 590,75 гривень - відмовлено ( а. с. 80-83 ). 
Не погоджуючись з ухваленим 08 листопада 2019 року рішенням суду пер-шої інстанції, позивачка  ОСОБА_1 оскаржує його в апеляційному порядку, просить дане рішення суду змінити в частині розміру стягнення додаткових витрат на дитину, визначивши його у сумі 4 049,00 гривень, у решті залишити рішення без змін. Скаржниця посилається на невідповідність висновків суду об-ставинам справи в частині розміру суми понесених додаткових витрат, що під-лягають сплаті, неправильне застосування норм матеріального права. Позивач-ка не погоджується з тим, що суд не взяв до уваги квитанції з оплати курсів навчання дитини англійської мови, яке пов`язане з розвитком здібностей дити-ни у процесі підготовки до школи, забезпечення успішного навчання. ОСОБА_1 зазначає, що визначений судом розмір аліментів не дає можливості забез-печити необхідні потреби дитини ( а. с. 91-93 ). 
02 січня 2020 року до суду апеляційної інстанції надійшов відзив ОСОБА_2 на апеляційну скаргу, де вказано про добровільне виконання у повному обсязі відповідачем оскаржуваного рішення суду. Окремо у відзиві підкреслю-ється, що дитина потребує додаткових витрат у разі наявності у неї певних здіб-ностей, талантів, у випадку тяжкого захворювання, каліцтва. Особливі обстави-ни, за яких розглядаються питання розподілу між батьками додаткових витрат на дитину, можуть бути зумовлені негативними чи позитивними факторами. Доказів, що дитина сторін у справі має здібності до іноземних мов, які необхід-но розвивати у ранньому віці, позивачкою не надано. Діти починають вчити іноземні мови з першого класу школи, саме тоді можливо визначити наявність чи відсутність здібностей до іноземних мов у кожної дитини. За позицією від-повідача витрати на уроки англійської мови понесені не за особливих обставин у розумінні частини першої статті 185 СК України. Приймаючи рішення про уроки англійської мови для 5-річної дитини, позивачка, на думку відповідача, керувалася не дійсними потребами дитини, а власними амбіціями.
ОСОБА_2 зазначає, що має на утриманні малолітнього сина та дружину. Син хворіє, потребує лікування, про це у матеріалах справи містяться відповід-ні докази. Розмір заробітку відповідача згідно довідки про заробітну плату складає 2 087,00 гривень на місяць. ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу відповідачки залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
ОСОБА_2 в судове засідання апеляційного суду не з`явився з невідомих причин, будь-яких заяв не подавав, про місце, день та час розгляду спрви пові-домлений завчасно в установленому порядку, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, додане до матеріалів справи. За таких обставин згідно норм статті 372 ЦПК України колегія суддів апеляційного суду ухвалила розглянути справу по суті апеляційного оскаржен-ня у відсутності відповідача ОСОБА_2 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення по апеляційній скарзі по-зивачки ОСОБА_1 , її представника адвоката Кізік Г. В., дослідивши матері-али справи, проаналізувавши в сукупності наявні в ній докази, перевіривши за-конність, обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає. 
Згідно норм статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рі-шення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підста-ву своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване рішення суду першої інстанції повністю відповідає зазначе-ним вимогам.
Судом першої інстанції встановлено, що предметом позову у цій цивільній справі є матеріально-правова вимога позивачки до відповідача про стягнення додаткових витрат на дитину, понесених нею у зв`язку з особливими обстави-нами. Судом встановлено та не оспорюється учасниками справи, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Він-ницького районного суду Вінницької області від 04 грудня 2014 року. Сторони у справі є батьками дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що видане свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 . Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 18 верес-ня 2018 року зі ОСОБА_2 на користь матері дитини на утримання остан-ньої стягнуто збільшений відповідно до попереднього судового рішення від 27 лютого 2017 року розмір аліментів, вони визначені у сумі 850,00 гривень щомі-сячно до досягнення дівчинкою повноліття. Згідно медичних довідок, наданих суду, дитина перебуває на обліку як часто та довго хворіюча, їй призначалися медичні препарати, інгаляційна терапія, рекомендовані заняття плаванням, гім-настичними вправами по типу спортивних танців.
Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції, проаналізувавши представлені докази у вигляді медичних документів, довідок, товарних чеків, ураховуючи відсутність підстав для звільнення відповідача від обов`язку брати участь у додаткових витратах на дитину та його майновий стан, зокрема, утри-мання малолітнього сина від другого шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійшов висновку про доведеність вимог ОСОБА_1 на суму 1 738,25 гри-вень.
Оскаржуючи судове рішення від 08 листопада 2019 року, позивачка фактич-но не згідна з рішенням лише в частині відмови у задоволенні її вимоги щодо стягнення зі ОСОБА_2 частини понесених нею витрат з оплати навчання дитини англійської мови та з висновком щодо придбання іграшок та одягу за рахунок аліментних платежів.
Доводи апеляційної скарги не є такими, що мають наслідком зміну рішення суду першої інстанції та задоволення вимог позивачки у зазначуваній нею час-тині.
Виклавши в оскаржуваному рішенні окремі положення Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, норми Закону України «Про охорону дитинства», статей 141, 180, 181, 185, 193, 198, 199 СК України, керуючись роз`ясненням пункту 18 по-станови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2206 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства, стягнення аліментів», суд першої інстан-ції наголосив, що розмір додаткових витрат на утримання дитини за особливих обставин повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично поне-сених витрат. До особливих обставин закон насамперед відносить випадки, ко-ли дитина потребує додаткових витрат на неї у зв`язку з розвитком певних її здібностей, у випадку страждання дитини на тяжку хворобу. Наявність таких особливих обставин підлягає доведенню у судовому засіданні.
Беручи до уваги стан здоров`я дитини, медичні рекомендації щодо його по-ліпшення, оцінивши докази стосовно понесених матір`ю дівчинки витрат у цій частині позовних вимог, суд дійшов висновку про обгрунтованість таких вимог. Щодо проїзних квитків, договору про наміри придбати український костюм та квитанцій з оплати курсів англійської мови, то суд критично оцінив ці докази, не знайшов підстав для стягнення з відповідача половини вказаних додаткових витрат. 
З огляду на доводи апеляційної скарги апеляційний суд зауважує, що кви-танції про оплату навчання англійської мови судом не взяті до уваги в якості доказів, які слугували б підставою для задоволення позову у цій частині, оскіль-ки залишилася недоведнною обставина здійснення такого навчання саме для розвитку особливих здібностей дитини. Крім цього колегія суддів апеляційного суду звертає увагу, що квитанції з оплати навчання дитини англійської мови не можна визнати допустимими, достовірнимими та достатніми доказами, оскіль-ки представляють собою заповнені від руки бланки без жодних фінансових рек-візитів, передбачених для платіжних документів. Ці докази не відповідають жодним вимогам до фінансових документів, тому не доводять перед судом дійсного здійснення оплати вказаних послуг. Також у суду апеляційної інстан-ції немає підстав визнати помилковим висновок суду першої інстанції щодо можливості покриття витрат на придбання для дитини одягу та іграшок за ра-хунок аліментних щомісячних платежів.
Під час вирішення даної цивільної справи суд першої інстанції обгрунтова-но взяв до уваги належні, достовірні та допустимі докази відповідача стосовно його заробітку та стану здоров`я дитини ОСОБА_6 , квитанцію, фіскальні чеки на придбання лікарських засобів та вирішив справу з чітким дотриманням принципу змагальності цивільного судочинства. 
З висновками суду першої інстанції, викладеними у рішенні від 08 листопа-да 2019 року, колегія суддів апеляційного суду повністю погоджується, оскіль-ки вони є вірними, об'єктивними, зробленими з урахуванням усіх фактичних обставин справи; суд правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права, що їх регулюють, не порушив вимог процесуального зако-нодавства. 
Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» ( остаточне рішення від 17 червня 2011 року ) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення мо-же випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між со-бою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, не дають підстав визнати оскаржуване рішення ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, які могли б призвес-ти до неправильного вирішення справи. 
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріаль-ного і процесуального права.
Оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, тому апеляцій-ну скаргу позивачки слід залишити без задоволення. 
Керуючись статтями 367, 368, 372, 374, 375, 381 - 384, 389 - 391 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивачки ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 08 листопада 2019 року залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, од-нак вона може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду про-тягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Повний текст постанови складений 27 січня 2020 року.

Суддя-доповідач Т. О. Денишенко

Судді                             В. П. Рибчинський

Л. О. Голота