ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/18272/19                                                                   Суддя (судді) першої інстанції: Літвінова А.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  24 лютого 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача: Беспалова О. О., суддів: Ключковича В. Ю., Парінова А. Б., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 жовтня 2019 року (місце ухвалення: місто Київ, час ухвалення: 12 годин 06 хвилин, дата складання повного тексту: 24 жовтня 2019 року) у справі за адміністративним позовом Міністерства оборони України до Міністерства юстиції України  в особі  Департаменту державної  виконавчої  служби України про визнання протиправною та скасування постанови, - 

В С Т А Н О В И В :

Міністерство оборони України звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України  в особі  Департаменту державної  виконавчої  служби України про визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 09.09.2019 р., винесену в рамках виконавчого провадження ВП № 59771099 про накладення штрафу у розмірі 5100, 00 грн; зобов`язання винести постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 59771099 у зв`язку з фактичним виконанням рішення.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 жовтня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції з огляду на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що підставою для накладення штрафу ВПВР ДДВС Міністерства юстиції України на Міноборони слугувало, на думку державного виконавця, невиконання судового рішення у справі № 2040/5239/18, а саме невиплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням третьої групи інвалідності гр. ОСОБА_1 .
Натомість, апелянт зауважує, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2018 р. у справі № 2040/5239/18, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 18.03.2019 р., задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1 , а саме: зобов`язано Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у порядку і спосіб, визначені ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у відповідності з Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на збори та інвалідності звільнених осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 р. № 975.
На думку апелянта, суд у вказаній справі не здійснював втручання в дискрецію суб`єкта владних повноважень та зобов`язав Міністерство оборони України розглянути заяву та прийняти рішення про виплату або відмову у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності позивача, з урахуванням поданих позивачем документів відповідно до Порядку, затвердженого постановою КМ України від 25.12.2013 р. № 975.
З огляду на те, що позивач попередньо мав перевірити повноту поданих ОСОБА_1 документів, апелянт вважає, що у висновках суду не було зазначено імперативного обов`язку та конкретного розміру виплати одноразової грошової допомоги.
Разом з тим, апелянт зауважує, що в мотивувальній частині цієї ж постанови виконавцем зазначено, що він отримав витяг з протоколу засідання комісії Міноборони від 28.05.2019 р. № 62 та заяву Міністерства оборони України від 28.08.2019 р. про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з виконанням рішення суду разом з витягом протоколу про відмову ОСОБА_1 у виплаті ОГД.
З огляду на те, що резолютивна частина рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2018 р. у справі № 2040/5239/18 не містить зобов`язання здійснити призначення та виплату одноразової грошової допомоги у конкретному розмірі, а містить зобов`язання прийняти рішення про призначення відповідно до закону, апелянт вважає, що виконав вказане рішення у повному обсязі.
Відзив до Шостого апеляційного адміністративного суду не надходив.
Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з`явилися. 
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 24.02.2020 р. постановлено про перехід до розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження № 59771099 з примусового виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2018 р. у справі № 2040/5239/18 щодо зобов`язання Міністерства оборони України прийняти рішення про призначення позивачу одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» у відповідності з Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим Постановою Кабінету міністрів України від 25.12.2013 р. № 975 (далі - Порядок № 975).
Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 09.08.2019 р. відкрито виконавче провадження з виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2018 р. у справі №2040/5239/18  (виконавчого листа від 23.07.2019 р.) та зобов`язано Міністерство юстиції України виконати вказане рішення протягом 10 робочих днів. 
В подальшому головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про накладення на штрафу на Міністерство оборони України у розмірі 5100, 00 грн від 09.09.2019 р. ВП № 59771099.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною другою статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
У відповідності до ч. ч. 1-3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. № 1404-VIII (далі - Закон № 1404) за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного  частиною шостою  статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.
У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
Як вбачається з рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2018 р. у справі №2040/5239/18, та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 18.03.2019 р., у межах спору була надана оцінка повноти подання позивачем пакету документів.
В тому числі, у цих рішеннях надано оцінку відсутності документу, що свідчить про причини та обставини травми.
Зокрема, суд апеляційної інстанції, переглядаючи рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2018 р., зазначив, що доказів які б свідчили про невиконання позивачем вимог пункту 11 Порядку № 975 при поданні заяви під час судового розгляду справи надано не було та матеріали справи не містять. Посилання відповідача на неможливість складання висновку з огляду на неподання позивачем документу, що свідчить про причину та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) колегія суддів вважає безпідставним.
З огляду на наведене, колегія суддів підтримує позицію суду першої інстанції щодо того, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2018 р. у справі № 2040/5239/18 залишається невиконаним.
Натомість, рішення суду, відповідно до  статті 129-1 Конституції України  є обов`язковим до виконання. 
Резолютивна частини рішення передбачає спосіб та порядок виконання останнього. В межах спірних правовідносин, фактичним виконанням рішення суду є призначення особі одноразової грошової допомоги.
Щодо доводів апелянта про незазначення в резолютивній частині судового рішення конкретної суми одноразової грошової допомоги, колегія суддів зауважує, що така сума чітко регламентується відповідним законодавством та не може бути підставою для невиконання рішення суду, що є обов`язковим до виконання.
З огляду на це, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і апеляційним судом відхиляються за необґрунтованістю.
Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
У відповідності до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
У відповідності до ст. 271 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.
Копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.
У відповідності до ч. 3 ст. 333 КАС України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених  статтями 280,  281,  287,  288  цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.
Керуючись ст.ст.  229,  271, 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 330, 331, 333 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 жовтня 2019 року у справі за адміністративним позовом Міністерства оборони України до Міністерства юстиції України  в особі  Департаменту державної  виконавчої  служби України про визнання протиправною та скасування постанови залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 330, 333  КАС України.

Суддя-доповідач                                                                                                   	                   О. О. Беспалов	
Суддя 	                         В. Ю. Ключкович	
Суддя	                А. Б. Парінов	

(Повний текст постанови складено 24.02.2020 р.)