Постанова
Іменем України
13 грудня 2019 року
м. Київ
справа №686/21680/15-ц   
провадження №61-6765св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Фаловської І. М.
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - прокуратура Хмельницької області, 
відповідач - Державна казначейська служба України, 
 
розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу заступника прокурора Хмельницької області на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області                     від 27 листопада 2018 року у складі судді Салоїд Н. М. та постанову Хмельницького апеляційного суду від 20 лютого 2019 року у складі колегії суддів П`єнти  І. В., Корніюк А. П., Талалай О. І.,
 
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог
У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до прокуратури Хмельницької області, Державної казначейської служби України, в якому просив стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку вартість неповернутих 1 262 715 штук простих іменних акцій ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів», що становить    1 106 009,43 грн.
Позов мотивовано тим, що згідно з реєстром власників іменних цінних паперів ВАТ «Хмельницький КХП» від 26 серпня 2002 року реєстратора TOB «Цінні папери АПК», на його особовому рахунку обліковувалось 1 262 715 штук простих іменних акцій номінальною вартістю 315 678,75 грн, що складає 10,3447 % в статуті ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів». 
Сертифікат на належні позивачу прості іменні акції ВАТ «Хмельницький КХП» він не отримував, оскільки останній знаходився у реєстратора відокремленого підрозділу Хмельницької філії ЗАТ КБ «ПриватБанк», якому у 2002 році реєстратором TOB «Цінні папери АПК» було передано реєстр власників іменних цінних паперів ВАТ «Хмельницький КХП».
28 листопада 2002 року начальник слідчого відділу прокуратури Хмельницької області в рамках порушеної кримінальної справи № 29/2253 з метою забезпечення заявленого в кримінальній справі цивільного позову, можливої конфіскації майна і відшкодування завданих збитків, на підставі статті 125 КПК України, виніс постанову, якою наклав арешт на нерухоме і рухоме майно, в тому числі цінні папери, що належали позивачу і членам його сім`ї. 
Відповідно до листа прокуратури Хмельницької області від 28 листопада           2002 року вказана постанова була направлена на виконання директору Хмельницької філії ЗАТ КБ «Приватбанк» для організації виконання і ведення системи реєстру, який здійснював відокремлений підрозділ реєстратора цієї філії. 
Згідно з довідкою про рух кримінальної справи, наданої прокуратурою Хмельницької області від 11 вересня 2015 року, кримінальна справа була порушена за фактами зловживань у ВАТ «Хмельницький КХП» 28 серпня            2002 року і 24 березня 2003 року. Вказаною довідкою підтверджено також про накладений арешт на майно обвинувачених та майно, цінні папери                       ВАТ «Хмельницький КХП», 1262715 акцій КХП номінальною вартістю                       315 678,75 грн здобуті злочинним шляхом на ім`я сина ОСОБА_1 Цінні папери ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів», що належали позивачу на праві власності, органом досудового слідства не вилучались, не конфісковувались та у дохід держави судом не звертались. За постановою про накладення арешту на нерухоме і рухоме майно від 28 листопада 2002 року прості іменні акції були обмежені в обігу шляхом їх блокування реєстроутримувачем на особовому рахунку власника, що полягало у забороні відчуження іменних цінних паперів.
18 липня 2012 року та 23 серпня 2012 року слідчий в особливо важливих справах прокуратури Хмельницької області виніс постанови про закриття кримінальних справ щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за відсутністю в їх діях складу злочину та за недоведеністю участі ОСОБА_2 у вчиненні злочину.
У 2012 році після закриття кримінальної справи слідчий в особливо важливих справах прокуратури Хмельницької області виніс постанову про зняття накладеного арешту на майно, якою постановив зняти накладений у кримінальній справі арешт з майна ОСОБА_1 .
На звернення позивача від 10 лютого 2015 року, прокуратура Хмельницької області в листі від 10 березня 2015 року повідомила про відмову винести постанову про встановлення розміру відшкодування шкоди, завданої під час розслідування та провадження кримінальної справи. 
У зв`язку з чим, позивач подав відповідний позов на підставі статті 1176               ЦК України, Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», Положення «Про застосування Закону України про порядок відшкодування шкоди, заподіяної громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, затвердженого наказами Міністерства юстиції України № 6/5, Генеральної прокуратури України № З, Міністерства фінансів України № 41 від 04 березня 1996 року.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області                  від 27 листопада 2018 року, залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 20 лютого 2019 року, позов задоволено. 
Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 вартість неповернутих простих іменних акцій            ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів» в кількості 1 262 715 штук, належних ОСОБА_1 , у розмірі 1 106 009,43 грн. 
Судові витрати віднесено на рахунок держави.
Рішення суду першої інстанції та постанова апеляційного суду мотивовані тим, що накладення арешту на цінні папери порушило права ОСОБА_1 на розпорядження належним йому на праві власності майном, зокрема акціями ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів». У зв`язку з чим на користь ОСОБА_1 підлягає відшкодуванню на загальних підставах завдана йому шкода, яка визначена у розмірі вартості належних акцій ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів», що становить 1 106 009,43 грн.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У касаційній скарзі заступник прокурора Хмельницької області, не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалені у справі рішення та відмовити у задоволенні позову.  
Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційна скарга мотивована тим, що судами при визначенні вартості акцій належних ОСОБА_1 взято до уваги висновок судової економічної експертизи у цивільній справі № 686/11154/13-ц, проведеної відповідно до ухвали апеляційного суду Хмельницької області від 26 березня 2014 року. Разом з тим, у вказаному висновку експертизи від 19 червня 2014 року зазначено причини втрати ОСОБА_1 , ОСОБА_3 ,                     ОСОБА_4 , ОСОБА_5 акцій товариства, порушення допущені при перетворенні ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів» в                                  ТОВ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів», а саме порушення                       пунктів 1.7, 1.8, 6.2 «Положення про порядок реєстрації випуску акції під час реорганізації товариств», затвердженого рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 30 грудня 1998 року (чинного на час виникнення правовідносин).
Факт відмови ОСОБА_1 від обміну акцій акціонерного товариства на частку в статутному фонді новоутвореного товариства не встановлено, а факт неучасті його в зборах 22 квітня 2004 року не породжує правових підстав для припинення права власника акцій та права на участь в реорганізації акціонерного товариства.
Судами попередніх інстанцій не зазначено жодного належного доказу того, що існує причинний зв`язок між винесеною у кримінальній справі постановою прокуратури Хмельницької області від 28 листопада 2002 року про накладення арешту на цінні папери ОСОБА_1 та неодержанням ним часток в                 ТОВ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів». Висновки судів про те, що ОСОБА_1 дав згоду ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів» на викуп його акцій, однак у зв`язку із накладенням арешту на цінні папери був обмежений у цьому праві, не можуть бути підставою для задоволення позову.
Судами не враховано, що при реорганізації (перетворенні) ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів» в ТОВ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів», ОСОБА_1 не отримавши частку в статутному капіталі ТОВ, фактично був позбавлений права власності. Одночасно з цим, обмеження у даному праві ОСОБА_1 не пов`язане (відсутній причинний зв`язок) з накладенням арешту на належні йому акції слідчим прокуратури Хмельницької області (постанова від 28 листопада 2002 року), оскільки незалежно від вказаної слідчої дії частина майна (акції) позивача відповідно до вимог чинного законодавства повинна була увійти до статутного капіталу товариства. Як наслідок, саме наведені порушення при перетворенні товариства, а не постанова прокуратури області від 28 листопада 2002 року спричинили втрату позивачем акцій.
Суди першої та апеляційної інстанцій при наданні правової оцінки позовним вимогам ОСОБА_1 , неправильно застосували норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, що привело до безпідставного задоволення позову.
Узагальнений виклад позиції інших учасників справи
У відзиві на касаційну скаргу, ОСОБА_1 , заперечує проти доводів відповідача та просить залишити ухвалені у справі рішення судів попередніх інстанцій без змін, посилаючись на їх законність і обґрунтованість.
Відзив на касаційну скаргу іншими учасниками справи не подано.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Позиція Верховного Суду
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Касаційна скарга не підлягає задоволенню.
Фактичні обставини, встановлені судами
ОСОБА_1 був власником простих іменних акцій ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів» у кількості 1 262 715 штук, що складало 10,345 % в статуті ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів».
Начальником слідчого відділу прокуратури Хмельницької області 14 серпня 2003 року, 28 серпня 2003 року, 23 лютого 2004 року, 29 березня 2004 року були порушені кримінальні справи стосовно ОСОБА_3 , ОСОБА_2            за ознаками злочинів, передбачених ст.ст. 191 ч. 5, 15 ч. 2, 191 ч. 5, 209 ч. 2, 364 ч. 2, 366 ч. 2 КК України.
З метою забезпечення цивільного позову, заявленого в кримінальній справі, можливої конфіскації майна і відшкодування збитків державі постановою начальника слідчого відділу прокуратури Хмельницької області                              від 28 листопада 2002 року накладено арешт на нерухоме і рухоме майно, в тому числі цінні папери, які належали ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ,          ОСОБА_4 , ОСОБА_1 . 
На підставі вказаної постанови всього було заблоковано 1 262 715 простих іменних акцій позивача, номінальною вартістю 315 678,75 грн.
Постановами слідчого в особливо важливих справах прокуратури Хмельницької області від 23 серпня 2012 року, 17 липня 2012 року кримінальну справу відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_2 закрито за відсутністю у їх діях складу злочину та недоведеністю участі у вчиненні злочину.
Рішенням Загальних зборів акціонерів ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів» від 22 травня 2004 товариство реорганізоване шляхом перетворення у ТзОВ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів».
У листі ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів» від 03 серпня 2004 року зазначалось, що товариство може викупити акції у ОСОБА_1 за умови відсутності обмежень на їх відчуження.
ОСОБА_1 дав згоду ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів» на викуп його акцій. Разом з тим, іменні цінні папери, належні позивачу, були обмежені в обігу шляхом їх блокування реєстроутримувачем на особовому рахунку власника, що полягало в забороні їх відчуження на підставі постанови про накладення арешту на майно від 28 листопада 2002 року.
07 грудня 2004 року Державна комісія з цінних паперів та фондового ринку своїм розпорядженням постановила скасувати реєстрацію випуску акцій             ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів», анулювати свідоцтво про реєстрацію випуску акцій ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів»                від 20 жовтня 1998 року, видане Хмельницьким територіальним управлінням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку.
Постановою слідчого в особливо важливих справах прокуратури Хмельницької області від 27 серпня 2012 року знято арешт з усього майна ОСОБА_1 
10 березня 2015 року прокуратура Хмельницької області відмовила ОСОБА_1 у винесенні постанови про встановлення розміру відшкодування шкоди, в частині вартості акцій ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів» відповідно до Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду».
Висновком судової економічної експертизи у цивільній справі № 686/11154/13 (провадження № 22-ц/792/245/14) № 05-03/105 від 19 червня 2014 року, що виконана компетентним експертом на підставі ухвали апеляційного суду Хмельницької області від 26 березня 2014 року, встановлено, що виходячи із вартості чистих активів товариства станом на 01 травня 2004 року в сумі                10 691 560,29 грн, документально підтверджується вартість акцій ОСОБА_1 (1 262 715 штук, що складає 10,345 % від загальної кількості акцій) -                1 106 009,43 грн.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Згідно зі статтею 56 Конституції Україникожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема й органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких у законодавстві виокремлюються посадові чи службові особи органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.
Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких передбачений частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.
Частиною шостою статті 1176 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.
Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. 
Відповідно до статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон), підлягає відшкодуванню, зокрема, шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.
Частиною другою статті 1 вказаного Законувстановлено, що у випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 2 Закону право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального  правопорушення,  відсутністю  у  діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати.
Сфера дії вказаного закону поширюється на осіб, стосовно яких закрито кримінальне провадження за відсутністю у  діянні  складу  злочину  або недоведеністю участі обвинуваченого у вчиненні злочину.
Згідно зі статтею 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», у наведених в статті 1 цього  Закону випадках відшкодовується (повертається), зокрема, майно (в тому числі гроші, грошові вклади і відсотки по них, цінні папери та відсотки по них, частка у статутному фонді господарського товариства, учасником якого був громадянин, та прибуток, який він не отримав відповідно до цієї частки, інші цінності), конфісковане або звернене в доход держави судом, вилучене органами дізнання чи досудового слідства, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт.
Частинами другою, третьої статті 4 цього Закону передбачено, що майно, зазначене в пункті 2 статті 3 цього Закону, повертається в натурі, а в разі неможливості повернення в натурі його вартість відшкодовується за рахунок тих підприємств, установ, організацій, яким воно передано безоплатно. У разі ліквідації підприємств, установ, організацій, яким майно було передано безоплатно, або недостатності у них коштів для відшкодування шкоди вартість майна (частина вартості) відшкодовується за рахунок державного бюджету.
Установивши, що на пропозицію ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів», ОСОБА_1 дав згоду на викуп належних йому акцій, разом з тим ці іменні цінні папери були обмежені в обігу шляхом їх блокування реєстроутримувачем на особовому рахунку власника, що полягало в забороні їх відчуження на підставі постанови про накладення арешту на нерухоме та рухоме майно від 28 листопада 2002 року, розпорядженням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 07 грудня 2004 року скасовано реєстрацію випуску акцій ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів», свідоцтво про реєстрацію випуску акцій ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів» анульовано, а юридичну особу - ТзОВ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів» за рішенням засновника припинено, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку, що накладення арешту на цінні папери порушило права ОСОБА_3 на розпорядження належним йому на праві власності майном, зокрема акціями ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів».
Таких же висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 06 червня 2018 року у справі №686/26129/14-ц (провадження №61-11157св18), у якій встановлено аналогічні обставини.
За таких обставин, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку про відшкодування на користь ОСОБА_1 на загальних підставах завдану йому шкоду, яка визначена в розмірі вартості належних йому акцій ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів» і становить 1 106 009,49 грн.
Доводи касаційної скарги про відсутність причинного зв`язку між винесеною постановою у кримінальній справі від 28 листопада 2002 року про накладення арешту на цінні папери та неодержанням часток в ТОВ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів» є безпідставними та спростовуються матеріалами справи і встановленими судами обставинами, згідно із якими  ОСОБА_1 дав згоду ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів» на викуп належних йому акцій, однак саме у зв`язку із накладенням на них арешту був обмежений у реалізації цього права, а в подальшому свідоцтво про реєстрацію випуску акцій ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів» анульовано, юридичну особу - ТзОВ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів» за рішенням засновника припинено.
Доводи касаційної скарги про неправильність застосування судами норм матеріального права спростовуються встановленими судами обставинами та змістом наведених вище норм, які до цих конкретних правовідносин застосовано правильно.
Аргументи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються необхідності переоцінки доказів і встановлення на підставі цієї оцінки обставин, які на думку заявника свідчать про відсутність підстав для задоволення позову, зокрема, недоведення наявності причинно-наслідкового зв`язку між винесеною постановою у кримінальній справі від 28 листопада 2002 року про накладення арешту на цінні папери та фактом завдання позивачу шкоди.  
Разом з тим, вказаним доводам і обставинам суди попередніх інстанцій дали належну оцінку на підставі зібраних і перевірених під час розгляду справи доказів, до переоцінки яких, в силу приписів статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції вдаватись не може.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків судів, Верховний Суд виходить з того, що у справі, що розглядається, сторонам було надано вмотивовану відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені у касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правильних висновків судів попередніх інстанцій.
Колегія суддів перевірила доводи касаційної скарги на предмет законності судових рішень виключно в межах, які безпосередньо стосуються правильності застосування місцевим та апеляційним судом норм матеріального і дотримання норм процесуального права, у зв`язку із чим, не вдається до аналізу і перевірки інших доводів, які за своїм змістом зводяться до необхідності переоцінки доказів та встановлення обставин, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанції - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ :
Касаційну скаргу заступника прокурора Хмельницької областізалишити без задоволення.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області                    від 27 листопада 2018 року та постанову Хмельницького апеляційного суду             від 20 лютого 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                     В. С. Висоцька
 
      І. В. Литвиненко
 
      І. М. Фаловська