Ухвала
 
30 січня 2020 року 
м. Київ
 
справа № 161/8116/19
провадження № 61-22259ск19
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сердюка В. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 серпня 2019 року та постанови Волинського апеляційного суду від 31 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У травні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.
 
Позов обґрунтований тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 04 червня 2011 року по 21 листопада 2014 року. За час шлюбу ними було придбано квартиру АДРЕСА_1 .  Вказувала, що у травні 2019 року відповідач повідомив їй про свій намір відчужити зазначене нерухоме майно, в зв`язку з чим просив у неї нотаріального дозволу на відчуження квартири. Неодноразові зустрічі з відповідачем не дали жодного позитивного результату попри те, що відповідач не заперечував сплатити їй грошову компенсацію за половину жилого приміщення. Позивач вважає, що спірна квартира належить їм з відповідачем на праві спільної сумісної власності, а тому просила визнати за нею право власності на Ѕ  частку квартири.
 
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 серпня 2019 року позов задоволено.
 
Визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частку квартири  
АДРЕСА_1 .
 
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 серпня 2019 року постановлено стягнути з  ОСОБА_1  на користь  ОСОБА_2  витрати на правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн.
 
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 вересня 2019 року стягнуто з  ОСОБА_1 на користь  ОСОБА_2 2 097,22 грн сплаченого судового збору.
 
10 грудня 2019 року ОСОБА_1 подано до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 серпня 2019 року та постанову Волинського апеляційного суду від 31 жовтня 2019 року у вищевказаній справі.
 
Ухвалою Верховного Суду від 19 грудня 2019 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження судових рішень, відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали справи із суду першої інстанції та відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень.     
 
28 січня 2020 року до Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 серпня 2019 року та постанови Волинського апеляційного суду від 31 жовтня 
2019 року, яке обґрунтоване тим, що 13 січня 2020 року Головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) відкрито виконавче провадження. Заявник вказує, що спірна квартира є його єдиним житлом, в якому зареєстрована його малолітня дочка. Крім того, йому стало відомо, що ОСОБА_2 має намір здавати в оренду спірну квартиру, що на його думку є неможливим до вирішення спору в суді касаційної інстанції, оскільки квартира є однокімнатною, а перебування в ній незнайомих йому людей, призведе до порушення прав та свобод його дочки.
 
Розглядаючи клопотання про зупинення виконання вказаних судових рішень, Верховний Суд виходить із наступного.
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
 
Оскільки наведені в клопотанні заявника доводи дають підстави для висновку про необхідність зупинення виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 серпня 2019 року та постанови Волинського апеляційного суду від
 31 жовтня 2019 року, то клопотання підлягає задоволенню. 
 
Керуючись частиною першою статті 436 ЦПК України, 
 
УХВАЛИВ:
 
Клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання судових рішень задовольнити. 
 
Зупинити виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 
06 серпня 2019 року та постанови Волинського апеляційного суду від 31 жовтня 
2019 року до закінчення касаційного провадження. 

Суддя                                                                                                          В. В. Сердюк