КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Справа   № 761/42774/19                                                             Головуючий у суді першої інстанції: Пономаренко Н.В.
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/702/2020                     Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
 
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
 
10 лютого 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:
                                    Головуючого                                           Волошиної В.М.
                                   Суддів                                     Слюсар Т.А., Мостової Г.І.
розглянувши у порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 09 листопада 2019 року в справі за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Києво - Святошинський відділ Державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області, Святошинський відділ Державної виконавчої служби у м. Києві ГТУЮ у м. Києві про скасування або визнання нечинним рішення на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.
 
Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги,  колегія суддів, - 
                  
в с т а н о в и л а :
 
У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування або визнання нечинним рішення на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, в якій просила закінчити виконавче провадження № 52471843 до ОСОБА_2 та виконавче провадження № 44497149 до ОСОБА_3 по цивільній справі № 2-13078/10 від 28 жовтня 2010 року; скасувати рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2010 року у справі            № 2-13078/10 за позовом Відкритого акціонерного товариства  комерційний банк «Надра» до   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості; зобов`язати виконавчі органи закінчити виконавче провадження          № 44497149, № 52471843, керуючись статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження», з відповідними наслідками, передбаченими статтею 40 цього Закону.
 
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 09 листопада 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Києво - Святошинський відділ Державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області, Святошинський відділ Державної виконавчої служби у м. Києві ГТУЮ у м. Києві про скасування або визнання не чинними рішення на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання документа таким, що не підлягає виконанню передано на розгляд до Святошинського районного суду міста Києва.
 
Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції, заявниця подала апеляційну скаргу.
 
В апеляційній скарзі, з уточненим клопотанням, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і направити справу для розгляду по суті до Шевченківського районного суду міста Києва, мотивуючи тим, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права.
 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що судом першої інстанції невірно розтлумачені вимоги заявника у поданій до суду заяві, які за змістом та поданими доказами зводяться до того, що заявник ОСОБА_1 , керуючись статтею 432 ЦПК України, звернулась до Шевченківського районного суду міста Києва, яким було видано виконавчий лист № 2-13078/10 від 18 лютого 2013 року, про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Заявниця припускала наявність певних неточностей у поданій заяві, які в таких випадках підлягають залишенню без руху, і сподівалась, що для їх усунення судом першої інстанції буде постановлена відповідна ухвала.
 
У відповідності до вимог статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, в тому числі про передачу справи на розгляд іншого суду, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 
 
У такому випадку судове засідання не проводиться, а розгляд справи здійснюється   у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами - частина           13 статті 7 ЦПК України.
 
Перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає  задоволенню з наступних підстав.
 
Передаючи на розгляд до Святошинського районного суду міста Києва цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Києво - Святошинський відділ Державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області, Святошинський відділ Державної виконавчої служби у м. Києві ГТУЮ у м. Києві про скасування або визнання не чинним рішення на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції виходив із того, що за пред`явленим позовом ОСОБА_1 справа не відноситься до дислокації Шевченківського районного суду міста Києва.
 
Проте до такого висновку суд дійшов з порушенням норм процесуального права. 
 
Згідно частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
 
Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства - частина 1 статті 19 ЦПК України.
 
Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.
 
Питання про підсудність справ визначається ЦПК України, зокрема: розділом II - щодо справ наказного провадження; розділом III - щодо справ позовного провадження; розділом IV - щодо справ окремого провадження; розділами VI, VII - щодо заяв (скарг) стягувача, боржника, інших учасників виконавчого провадження, заяв (подання) державного, приватного виконавця з питань, пов`язаних з виконанням судових рішень.
 
Визначення підсудності цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції, провадиться залежно від предмета справи, суб`єктів спору, що підлягає розгляду і місця (території), на яку поширюється діяльність певного суду.
 
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду міста Києва із заявою про скасування або визнання нечинним рішення на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.
 
В обґрунтування заяви посилалась на те, що рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2010 року задоволено позов Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» у справі 2-13078/10. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 солідарно на користь Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» заборгованість за договором кредиту № 43/П/19/2008-840 від 08 лютого 2008 року в сумі 222 720,81 доларів США, що еквівалентно 1 766 398,70 грн. за курсом НБУ на день подачі позову до суду та судові витрати в сумі 1 820,00 грн. Судове рішення звернуто на примусове виконання. 
З часу відкликання ліцензії діяльність АТ КБ «Надра» стала регламентуватися відповідно до вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та нормативно-правових актів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. 
Рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1508 від 20 червня 2018 року право вимоги за кредитним договором № 43/П/19/2008-840 від 08 лютого 2008 року, із забезпеченням (домоволодіння), було виставлено на продаж за регламентом голландського аукціону: ID аукціону UA-EA-2018-07-02-000179-b, номер лоту F51GL28289, Ida10b184abd5f46b0bd5e49aac1a591e0. 
Зазначала, що вона набула права кредитора до ОСОБА_2 та поручителя ОСОБА_3 згідно з частиною 1 статті 512 ЦК України та рішенням Шевченківського районного суду від 30 вересня 2019 року (справа 761/15158/19) проведено заміну сторони у виконавчому провадженні. 
Посилаючись на те, що після продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах припиняються будь-які права та вимоги інших осіб: ПАТ КБ «Надра» до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Києво-Святошинського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області, Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Головного територіального управління юстиції на нерухоме майно, що було предметом іпотеки, просила закінчити виконавче провадження № 52471843 до ОСОБА_2 та виконавче провадження № 44497149 до ОСОБА_3 по цивільній справі                      № 2-13078/10 від 28 жовтня 2010 року; скасувати рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2010 року у справі № 2-13078/10 за позовом Відкритого акціонерного товариства  комерційний банк «Надра» до  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості; зобов`язати виконавчі органи закінчити виконавче провадження № 44497149, № 52471843, керуючись статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження», з відповідними наслідками, передбаченими статтею 40 цього Закону.
 
До матеріалів заяви ОСОБА_1 додано в ксерокопіях: заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2010 року у справі                 № 2-13078/10 за позовом Відкритого акціонерного товариства  комерційний банк «Надра» до  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, та виконавчий лист, виданий 18 лютого 2013 року Шевченківським районним судом міста Києва на виконання судового рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2010 року у справі № 2-13078/10 (а.с. 7, 8).
 
Подана заява також містить посилання на судове рішення Шевченківського районного суду від 30 вересня 2019 року (справа 761/15158/19) на підтвердження обставин проведення заміни сторони у виконавчому провадженні.
 
З оприлюдненого в електронній формі судового рішення у справі 761/15158/19, що міститься в автоматизованій системі  збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень, до якої вносяться усі рішення судів України (Єдиному державному реєстрі судових рішень), вбачається, що ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 30 вересня 2019 року задоволено заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінмарк» Експобанк», Києво-Святошинський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, про заміну сторони у виконавчому провадженні.
Замінено стягувача публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» на його правонаступника - ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_1 ), що мешкає: АДРЕСА_1 , у виконавчому провадженні, відкритому у Києво-Святошинському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області з примусового виконання рішення суду у цивільній справі № 2-13078/10 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованісті за кредитним договором № 43/П/19/2008-840 від 08 лютого 2008 року в розмірі 222 720,81 доларів США, що еквівалентно 1 766 398,70 грн. за курсом НБУ на день подачі позову до суду, судові витрати в сумі 1 820,00 грн.
 
Встановлені обставини у цій справі вказують на те, що рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2010 року задоволено позов відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 та стягнуто з останнього заборгованість за кредитним договором № 43/П/19/2008-840 від 08 лютого 2008 року у розмірі 222 720,81 доларів США, що еквівалентно 1 766 398,70 грн. за курсом НБУ на день подачі позову до суду, судові витрати в сумі 1820,00 грн. На виконання вказаного рішення суду 18 лютого 2013 року Шевченківським районним судом міста Києва було видано виконавчий лист, на підставі якого Києво-Святошинським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області було відкрито виконавче провадження. 28 вересня 2018 року між публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра»» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінмарк» було укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги. 12 листопада 2018 року між публічним товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінмарк» та ОСОБА_1 було укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги за кредитним договором. За умовами вказаного договору відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором № 43/П/19/2008-840 від 08 лютого 2008 року, що був укладений між ВАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_2 , а ОСОБА_1 набула права кредитора до ОСОБА_2 .
 
З огляду на заявлені вимоги (предмет, підстава) та зазначені докази на підтвердження своїх вимог, заявниця ОСОБА_1   як новий кредитор у зобов`язанні за кредитним договором № 43/П/19/2008-840 від 08 лютого 2008 року та сторона виконавчого провадження у поданій до суду заяві від 30 жовтня 2019 року порушує  питання, пов`язані з виконання судового рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2010 року у справі № 2-13078/10, яке перебуває на примусовому виконанні в державній виконавчій службі, зокрема і питання про визнання виконавчого документа, що виданий на виконання судового рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2010 року у справі               № 2-13078/10, таким, що не підлягає виконанню.
 
У доводах апеляційної скарги заявниця ОСОБА_1 підтвердила, що вона звернулась із заявою до Шевченківського районного суду міста Києва, яким було видано виконавчий лист № 2-13078/10 від 18 лютого 2013 року, про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.
 
Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), регулюються розділом VI Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК).
 
Підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню    зазначені у частині 2 статті 432 ЦПК України.
 
Частиною 1 статті 432  ЦПК України передбачено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.
 
Аналіз вказаної норми дає підстави для висновку, що заява про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню подається до суду, який видав виконавчий документ.
 
Із доданих (зазначених) заявницею доказів на підтвердження своїх вимог та оглянутих матеріалів цивільної справи № 2-13078/10, що долучені судом першої інстанції до справи, яка переглядається, колегією суддів встановлено, що у справі             № 2-13078/10 за пред`явленим позовом Відкрите акціонерне товариство комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 43/П/19/2008-840 від 08 лютого 2008 року спір по суті, з ухваленням рішення від  28 жовтня 2010 року, вирішено Шевченківським районним судом міста Києва. Вказане рішення набрало законної сили, на виконання якого Шевченківським районним судом міста Києва видано виконавчий лист. 
 
Таким чином, відповідно до процесуального закону заява про визнання виконавчого документа № 2-13078/10 таким, що не підлягає виконанню, подається до Шевченківського районного суду міста Києва - в суд, який видав виконавчий документ.
 
Як встановлено колегією суддів та вбачається із змісту вимог ( предмет та підстава) заяви, що обраний ОСОБА_1 спосіб захисту, пов`язаний з виконання судового рішення у цивільній справі № 2-13078/10, з порушенням у поданій заяві питання про визнання виконавчого документа, що виданий Шевченківським районним судом міста Києва на виконання судового рішення у справі № 2-13078/10, таким, що не підлягає виконанню. А тому вказана заява правомірно подана заявницею ОСОБА_1 до Шевченківського районного суду міста Києва.
 
Посилання суду першої інстанції на пред`явлення ОСОБА_1 заяви у формі позову, підсудність якої визначається за правилами статті 27, 28 ЦПК України, не узгоджується із заявленими вимогами заявниці. 
 
Матеріалами справи підтверджується, що звернення ОСОБА_1 до суду оформлено у формі заяви, в якій вказані учасники справи, предмет та підстава вимог. При цьому, допущена ОСОБА_1 помилка в частині визначення складу учасників справи, із зазначенням їх статусу як позивач, відповідач, треті особи, не вказує на наявність спору про право між учасниками справи, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження, оскільки подана заява за своїм змістом містить вимоги з процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судового рішення у цивільній справі.
 
До того ж, ЦПК України передбачає можливість, у разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді заяв, у порядку визначеному розділом VI ЦПК України, застосувати положення ЦПК України, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема про залишення заяви без руху (стаття 185 ЦПК України), з повідомлення відповідну особу про виявлені недоліки і надання часу для їх виправлення.
 
Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, належним чином не визначився зі змістом, підставами вимог заявниці та дійшов помилкового висновку про непідсудність справи Шевченківському районному суду міста Києва за поданою заявою ОСОБА_1 .  
 
За наведених обставин висновок суду першої інстанції про передачу справи на розгляд Святошинського районного суду міста Києва не ґрунтується на вимогах цивільного процесуального законодавства, що призвело до постановлення помилкової ухвали.
 
У відповідності до вимог статті 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
 
З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
Керуючись ст.ст. 374, 379, 382 ЦПК України, колегія суддів,
 
п о с т а н о в и л а:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
 
Ухвалу Шевченківського районного суду Києва від 09 листопада 2019 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду  протягом тридцяти днів з дня її проголошення. При оголошенні вступної та резолютивної частин судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Головуючий                                                                      
 
Судді: