ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 823/648/13-а                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: О.А. Рідзель

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  10 лютого 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача          - Єгорової Н.М.,
суддів                    - Сорочка Є.О., Федотова І.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Черкаської митниці ДФС на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10 січня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до заступника начальника Черкаської митниці Рудзь Юліана Сергійовича про скасування постанови у справі про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И Л А:
У січні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до Уманського міськрайонного суду з позовною заявою до заступника начальника Черкаської митниці Рудзь Ю.С., в якій просив скасувати постанову №172/90200/12 від 09 січня 2013 року про порушення митних правил, винесену заступником начальника Черкаської митниці Рудзь Ю.С. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 485 Митного кодексу України.
Ухвалою Уманського міськрайонного суду від 20 лютого 2013 року у справі № 705/487/13-а адміністративну справу направлено для розгляду по суті до Черкаського окружного адміністративного суду за підсудністю.
Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 27 березня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2014 року, позов задоволено повністю: скасовано постанову заступника начальника Черкаської митниці в справі про порушення митних правил №172/90200/12 від 09 січня 2013 року.
Постановою Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 27 березня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2014 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного від 10 січня 2020 року позов задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що лікарський засіб "Lipase F-AP15" внесений до Державного реєстру лікарських засобів України, при цьому зазначена у сертифікаті аналізу виробника лікарського засобу - Amano Enzyme Inc, Японія, інформація є достатньою для ідентифікації лікарського засобу. Підкреслив, що Чинне законодавство не встановлює вимоги до сертифікату аналізу виробника на лікарський засіб "Lipase F-AP15". 
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Черкаська митниця ДФС подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким у задоволені позовних вимог відмовити повністю. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в сертифікаті аналізу виробника, який видано на товар «Lipase F-AP15», не в повному обсязі вказано хімічні характеристики лікарського засобу.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2019 року відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 15 серпня 2019 року, яке у подальшому було відкладено на 09 вересня 2019 року.
У межах встановленого судом строку відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.
При ухваленні оскаржуваного рішення, суд першої інстанції встановив, що в період з 09 листопада 2010 року по 29 грудня 2012 ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з відкритим акціонерним товариством "Вітаміни" спочатку на посаді митного брокера, а потім агента з митного оформлення товарів та вантажів (а.с. 121-122).
02 вересня 2010 року позивачем як брокером ВАТ "Вітаміни", до митного оформлення Черкаській митниці була подана митна декларація № 902030000/2010 року/302116 на вантаж "Ліпаза-F-AP15" - порошок (субстанція світло-жовтого кольору, ферментний препарат для виробництва нестерильних лікарських форм (а.с. 67). До митного оформлення ВАТ "Вітаміни" були надані: сертифікат аналізу виробника, реєстраційне посвідчення на лікарський засіб, інвойс та сертифікат походження товару (а.с.68-74).
У графі 36 "Преференція" МД позивачем було задекларовано  наявність пільг - звільнення від сплати ПДВ (преференція 002) відповідно до п.п. 5.1.7 п. 5.1 та п. 5.5 ст. 5 Закону України "Про податок на додану вартість" щодо поставки (у тому числі аптечними закладами) зареєстрованих та допущених до застосування в Україні лікарських засобів та виробів медичного призначення за переліком, що щорічно визначається Кабінетом Міністрів України. У графі 47  МД "Нарахування митних платежів" нарахування ПДВ позивачем було здійснено умовно.
На підтвердження заявленої пільги позивачем було надано митниці сертифікат аналізу виробника №000137887 від 10 серпня 2010 року, із зазначенням відповідного документа в графі 44 МД (код документа 6005).
Згідно Плану проведення Черкаською митницею у ІІІ кварталі 2012 року документальних планових виїзних перевірок підприємств, керуючись ст.ст. 336, 345, 346, 347, 349, 353, 354 Митного кодексу України, п. 41.1.2 ст. 41, п. 61.1, п. 61.2 ст. 61, п. 62.1.3 ст. 62 Податкового кодексу України, наказів Черкаської митниці від 12 вересня 2012 №358  "Про проведення документальної планової виїзної перевірки", від 25 вересня 2012 №384 "Про внесення змін до наказу Черкаської митниці від 12 вересня 2012 №358", Програми перевірки ПАТ "Вітаміни", з 27 вересня 2012 до 07 листопада 2012 посадовими особами Черкаської митниці проведено документальну планову виїзну перевірку ПАТ "Вітаміни" з питань державної митної справи за період 01 жовтня 2009 року - 26 вересня 2012.
За наслідками перевірки складено акт № 0030/2/902000000/0000480968 від 21 листопада 2012 (далі - акт перевірки) (а.с. 30-58), в якому встановлено, що позивачем на підставі вантажної митної декларації від 02 вересня 2010 року № 902030000/2010 року/302116 здійснено розмитнення товару "Ліпаза-F-AP15" - порошок (субстанція світло-жовтого кольору, ферментний препарат для виробництва нестерильних лікарських форм" за кодом 35079090 згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності згідно з положеннями Закону України "Про митний тариф" від 05 квітня 2011 року №2371-ІІІ та застосовано при його імпорті ставки ввізного мита - 5% у розмірі 287 грн. 17 коп. та податку на додану вартість 20% у сумі 1206 грн. 11 коп. із звільненням від його сплати. Як вбачається зі штампу відділу платежів Черкаської митниці на декларації, суми нарахованого податку декларантом сплачено. Оформлення товару, проведеного на підставі вантажної митної декларації від 02 вересня 2010 року №902030000/2010 року/302116 було завершено, що підтверджується штампом митного органу на вантажній митній декларації про те, що товар випущено у вільний обіг.
В акті перевірки посадові особи митного органу дійшли висновку, що при митному оформленні товару декларантом не був наданий сертифікат якості товару, що засвідчує відповідність лікарського засобу вимогам специфікації якості. В наданому підприємством сертифікаті аналізу виробника № 000137887 від 10 серпня 2010 року неможливо однозначно ідентифікувати ввезений за митною декларацією № 902030000/2010 року/30216 товар. Крім того, в сертифікаті аналізу виробника не в повному обсязі вказані хімічні характеристики лікарського засобу, та не було засвідчено його відповідність вимогам методів контролю якості.
Відповідно до акту перевірки вказані порушення призвели до несплати суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість, визначеного ПАТ "Вітаміни" за вантажною митною декларацією № 902030000/2010 року/302116 у розмірі 16332 грн. 14 коп., оскільки декларант безпідставно застосував нульову ставку податку на додану вартість при розмитненні товару.
На підставі акта перевірки, Черкаської митницею прийняте податкове повідомлення-рішення від 10 грудня 2012 № 78, яким визначено суму податкового зобов`язання з податку на додану вартість за основним платежем 16332 грн. 14 коп. та штрафними санкціями 20415 грн. 18 коп., які були сплачені ПАТ "Вітаміни" в добровільному порядку (а.с. 59, 60).
Крім того, за наслідками перевірки посадовою особою Черкаської митниці на ОСОБА_1 , як агента з митного оформлення товарів та вантажів, були складені: протокол про порушення митних правил та притягнення його до адміністративної відповідальності №172/90200/12 від 26 грудня 2012, постанова в справі про порушення митних правил №172/90200/12 від 09.01.2013 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300% суми несплачених платежів, тобто 3618 грн. 33 коп. (а.с. 61, 65-66).
Не погоджуючись з постановою в справі про порушення митних правил №172/90200/12 від 09 січня 2013 року, позивач звернувся до суду.
На підставі встановлених вище обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку, що в діях позивача відсутні ознаки порушення митних правил за    ст. 485 МК України, провадження у справі про порушення митних правил відповідачем було здійснено необ`єктивно та неповно, а викладені в оскаржуваній постанові висновки Відповідача не відповідають фактичним обставинам справи, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
З такими висновками суду першої інстанції не можна не погодитися з огляду на таке.
Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті на ці товари.
Згідно ч.ч. 1, 6  ст. 264 МК України, митна декларація реєструється та приймається органом доходів і зборів у порядку, що визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 276 МК України, платниками мита є: особа, на яку покладається обов`язок дотримання вимог митних режимів, які передбачають звільнення від оподаткування митом, у разі порушення таких вимог; особа, яка використовує товари, митне оформлення яких було здійснено з умовним звільненням від оподаткування, не за цільовим призначенням та/або всупереч умовам чи цілям такого звільнення згідно з цим Кодексом, іншими законами України, а також будь-які інші особи, які безпідставно використовують звільнення від оподаткування митом (податкову пільгу).
Положеннями ст. 277 МК України передбачено, що об`єктами оподаткування митом, серед інших, є товари, митна вартість яких перевищує еквівалент 150 євро, що ввозяться на митну територію України або вивозяться за межі митної території України підприємствами.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 279 МК України, базою оподаткування митом товарів, що переміщуються через митний кордон України, для товарів, на які законом встановлено адвалорні ставки мита (у відсотках до встановленої бази оподаткування, ст. 280 МК України), є митна вартість товарів.
З урахуванням цього, слід зазначити, що відповідно до ст. 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ст. 459 МК України при вчиненні порушень митних правил підприємствами, суб`єктами відповідальності за порушення митних правил є посадові особи цих підприємств.
Приписами ст. 485 МК України встановлено відповідальність за дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а саме заяви в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, за відсутності ознак злочину, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.
Згідно з частиною 1 статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Відповідно до частини 1 статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.
Частиною 2 статті 264 МК України встановлено, що митна декларація та інші документи подаються органу доходів і зборів в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, - декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати органу доходів і зборів оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їх копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.
З метою визначення правильності заповнення поданої митної декларації та відповідності доданих до неї документів установленим вимогам орган доходів і зборів здійснює перевірку митної декларації. Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом (ч.ч. 5, 6 ст. 264 МК України).
Щодо доводів відповідача про те, що у свідоцтві аналізу виробника не в повному обсязі вказано хімічні характеристики; а відтак лікарський засіб "Lipase F-AP15", номер партії НОМЕР_1 , на момент ввезення на митну територію України, не пройшов контроль якості лікарських засобів в обсязі, заявленому в реєстраційному досьє, та не відповідає вимогам реєстраційного посвідчення № UA/0472/01/01 від 19 травня 2019 на лікарський засіб "Lipase F-AP15", що на думку апелянта свідчить про безпідставне використання позивачем пільги по сплаті податку на додану вартість, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до п.п. 5.1.7 п. 5.1. ст. 5 Закону України "Про податок на додану вартість" звільняються від оподаткування операції з: поставки (у тому числі аптечними закладами) зареєстрованих та допущених до застосування в Україні лікарських засобів та виробів медичного призначення за переліком, що щорічно визначається Кабінетом Міністрів України до 1 вересня року, попереднього звітному. Якщо у такий строк перелік не встановлено, діє перелік минулого року.
У силу приписів п. 5.5. ст. 5 вказаного Закону звільнення від оподаткування, передбачені статтею 5 цього Закону, не поширюються на операції з: поставки товарів у митному режимі імпорту або реімпорту (крім випадків, зазначених у підпунктах 5.1.7 і 5.1.24 пункту 5.1, пунктах 5.3 та 5.18 цієї статті).
Наказом Державної митної служби України від 22 червня 2006 №    514 затверджено Порядок подання документів, які підтверджують право суб`єктів підприємницької діяльності на користування встановленими законодавством податковими пільгами під час митного оформлення товарів, що ввозяться на митну територію України або вивозяться з митної території України (далі - Порядок №514).
Відповідно до п. 2 Додатку 1 до Порядку №514 підставою для звільнення від сплати податку на додану вартість лікарських засобів є наявність лікарського засобу в міжвідомчій базі даних зареєстрованих в Україні лікарських засобів або оригінал реєстраційного посвідчення, або його копія, або підтвердження державної реєстрації лікарських засобів, видане Міністерством охорони здоров`я України. Підтвердження виробника лікарських засобів згідно з реєстраційним посвідченням (згідно з товаросупровідними документами, маркуванням).
Зі змісту статті 17 Закону України "Про лікарські засоби" вбачається, що на територію України можуть ввозитися лікарські засоби, зареєстровані в Україні, за наявності сертифіката якості серії лікарського засобу, що видається виробником.
Згідно з п. 3 Порядку здійснення державного контролю якості лікарських засобів, що ввозяться в Україну, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2005 року №902, на територію України ввозяться зареєстровані в Україні лікарські засоби за наявності виданого їх виробником сертифіката якості - сертифіката аналізу або сертифіката серії (далі - сертифікат якості), який засвідчує відповідність лікарських засобів специфікації якості методів контролю якості лікарських засобів.
Порядок державної реєстрації (перереєстрації) лікарських засобів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2005 року № 376 (далі - Порядок №376), встановлює механізм проведення державної реєстрації (перереєстрації) лікарських засобів, визначених статтею  2 Закону України "Про лікарські засоби", застосування яких в  Україні допускається тільки після  такої реєстрації. 
Відповідно до п. 2 Порядку №376 державну реєстрацію  (перереєстрацію)  лікарського  засобу здійснює МОЗ на підставі результатів експертизи реєстраційних матеріалів (реєстраційного досьє) на такий засіб та контролю  його якості,  проведених  Державним фармакологічним центром МОЗ (далі - Центр).
Згідно з п. 5 Порядку №376 за  результатами  експертизи  Центр  готує вмотивовані висновки  щодо  ефективності,  безпечності  та  якості лікарського засобу  і  рекомендує  здійснити державну реєстрацію такого засобу або відмовити в ній. 
На підставі  поданих  Центром висновків та рекомендацій МОЗ у місячний строк приймає рішення про реєстрацію  лікарського  засобу або про відмову в такій реєстрації. Наказом МОЗ про державну  реєстрацію  лікарського  засобу затверджується фармакопейна  стаття  або  методи  контролю   його якості,  інструкція  з  медичного  застосування,  листок-вкладиш з інформацією для пацієнта,  здійснюється погодження технологічного регламенту   або  технології  виробництва,  а  також  присвоюється реєстраційний  номер,  який  вноситься   до   Державного   реєстру лікарських  засобів  та міжвідомчої бази даних про зареєстровані в Україні лікарські засоби. 
Зберігання реєстраційних матеріалів, внесення змін та доповнень до них здійснюються Центром у порядку, визначеному МОЗ. Копії матеріалів щодо методів контролю якості  лікарського  засобу надсилаються  до  Державної інспекції з контролю якості лікарських засобів МОЗ. 
Відповідно до п. 6 Порядку №376 реєстраційне посвідчення із зазначенням  строку,  протягом якого  дозволяється  застосування  лікарського  засобу  в Україні, видається  Центром у десятиденний строк   після реєстрації лікарського засобу.  Форму реєстраційного   посвідчення  та  порядок  його  видачі визначає МОЗ. 
Лікарський засіб  може  застосовуватися  в  Україні  протягом п`яти років з дня його державної реєстрації, якщо у разі виявлення невідомих раніше небезпечних властивостей МОЗ  не  прийме  рішення про повну або тимчасову заборону його застосування. 
Як вбачається з матеріалів справи, вiдповiдно до    статтi 9 Закону України    "Про лiкарськi засоби", пункту 5 Порядку державної реєстрацiї (перереєстрацiї) лiкарських засобiв, затвердженого    постановою Кабiнету Мiнiстрiв України вiд 26 травня 2005 року N    376, на пiдставi результатiв експертизи реєстрацiйних матерiалiв лiкарських засобiв та контролю якостi тих, що поданi на державну реєстрацiю, проведеної ДП Державним фармакологiчним центром МОЗ України, та висновку щодо ефективностi, безпечностi та якостi лiкарського засобу та рекомендацiї його до державної реєстрацiї (перереєстрацiї) та внесення змiн до реєстрацiйних матерiалiв вiд 22 квітня 2009 року N   2588/2.7-4, наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13 травня 2009 року № 332 наказано перереєструвати та внести до Державного реєстру лiкарських засобiв України лiкарськi засоби згiдно з перелiком (додаток 2). В Додатку 2 під №37 зазначено лікарський засіб - ЛIПАЗА F-AP 15, форма випуску - порошок (субстанцiя) у жерстяних коробках для виробництва нестерильних лiкарських форм; заявник - ВАТ "Вітаміни, виробник - Amano Enzyme Inc., Японія, реєстраційне посвідчення №UA/0472/01/01.
При цьому, відповідно до реєстраційного посвідчення № UA/0472/01/01, виданого МОЗ 19 травня 2009 року, лікарський засіб "Ліпаза F-AP15" зареєстрований в Україні терміном на 5 років; посвідчення діє на всій території України до 13 травня 2014. В реєстраційному посвідченні міститься інформація про лікарський засіб: лікарську форму - порошок (субстанція), показання для застосування - виробництво нестирильних лікарських форм; вид і розмір упаковки - у жестяних коробках; термін зберігання 2 роки; виробник лікарського засобу: Амано ЕнзімІнк., Японія (2-7,1-дім, Нішікі, Нака-ку, Нагоя 460-8630, Японія). 
Сертифікат аналізу виробника №000137887 від 10 серпня 2010 року (а.с. 74) на лікарський засіб "Lipase F-AP15", номер партії НОМЕР_1 , містить результати випробувань та хімічні характеристики лікарського засобу, які наведено в методах контролю якості вказаного лікарського засобу. Зокрема, в сертифікаті зазначено назву субстанції, дату виробництва, партію товару, вагу. Мікробіологічні показники вказані в повному обсязі.
Викладене, на переконання колегії суддів, свідчить, що лікарський засіб "Lipase F-AP15" внесений до Державного реєстру лікарських засобів України (згідно наказу МОЗ від 13 травня 2009 року №332), наявне реєстраційне посвідчення № UA/0472/01/01 на лікарський засіб "Ліпаза F-AP15", видане МОЗ 19 травня 2009 року (термін дії до 13 травня 2014); та свідоцтво аналізу виробника №000137887 від 10 серпня 2010 року на лікарський засіб "Lipase F-AP15". Вищевказані документи додані позивачем до МД під час митного оформлення товару 02 вересня 2010 року.
Відповідно до п. 2 Додатку 1 до Порядку подання документів, які підтверджують право суб`єктів підприємницької діяльності на користування встановленими законодавством податковими пільгами під час митного оформлення товарів, що ввозяться на митну територію України або вивозяться з митної території України, затвердженого наказом Державної митної служби України від 22 червня 2006 №    514, підставою для звільнення від сплати податку на додану вартість лікарських засобів є наявність лікарського засобу в міжвідомчій базі даних зареєстрованих в Україні лікарських засобів або оригінал реєстраційного посвідчення, або його копія, або підтвердження державної реєстрації лікарських засобів, видане Міністерством охорони здоров`я України. Підтвердження виробника лікарських засобів згідно з реєстраційним посвідченням (згідно з товаросупровідними документами, маркуванням).
Враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що до митного оформлення Черкаській митниці 02 вересня 2010 року позивачем, як брокером "ВАТ "Вітаміни" (правонаступником якого є ПАТ "Вітаміни"), разом з митною декларацією №902030000/2010 року/302116 подано достатні документи для звільнення від сплати податку на додану вартість лікарського засобу "Lipase F-AP15".
Посилання апелянта на лист Державної інспекції контролю якості лікарських засобів МОЗ України від 17 квітня 2002 року № 1325/07-15, судом апеляційної інстанції оцінюється критично, оскільки останній не є нормативно-правовим актом та має виключно рекомендаційний характер.
Поряд з викладеним, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що чинне на момент виникнення спірних правовідносин законодавство не встановлювало вимоги до сертифікату аналізу виробника на лікарський засіб "Lipase F-AP15". 
Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до п. 7 Порядку здійснення державного контролю якості лікарських засобів, що ввозяться в Україну державний контролю здійснюється, зокрема, шляхом проведення лабораторного аналізу на відповідність лікарського засобу вимогам аналітичної нормативної документації (далі - лабораторний аналіз).
Разом з тим, відповідачем не надано жодних доказів про вчинення дій спрямованих на проведення такого аналізу ввезеного позивачем лікарського засобу.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що в діях позивача відсутні ознаки порушення митних правил за ст. 485 МК України, а викладені в оскаржуваній постанові висновки відповідача не відповідають фактичним обставинам справи, а тому постанова Черкаської митниці від 09.01.2013 року є протиправною та підлягає скасуванню.
Відповідно до п. 1   ст.247 КУпАП, якою встановлені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Оскільки суд прийшов до висновку про відсутність в діях позивача події і складу адміністративного правопорушення, то провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно позивача підлягає закриттю.
Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду не спростовують.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 271, 272, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -  
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Черкаської митниці ДФС - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10 січня 2020 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України.
          
Суддя-доповідач                                                                      Н.М. Єгорова
Судді                                                                                  Є.О. Сорочко 
                                                                                          І.В. Федотов