КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                                                                           
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Ігнатов Р.М., за участі:
секретаря судового засідання                               ?       Бендюжик Ю.А.
особи, яка притягається до відповідальності      ?       ОСОБА_1 
захисника                                                                ?       Гребенюка С.А. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті  Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 18.06.2019, -
В С Т А Н О В И В
Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 18.06.2019  ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 20 400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 03 (три) роки. Стягнуто з ОСОБА_1 гна користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.
 
Не погоджуючись з таким рішення суду ОСОБА_1 подав  на нього апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати постанову Святошинського районного суду міста Києва від 18.06.2019 і закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП. 
В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 посилається неповноту судового розгляду, а саме залишення судом поза увагою тієї обставини, що працівниками поліції було порушено вимоги ст.266 КУпАП та Інструкцій №1452/735 від 09.11.2015 та №1103 від 17.12.2008, зокрема було запропоновано проїхати до медичного закладу на огляд без пропонування пройти огляд на місці зупинки, а в протоколі не конкретизовано від якого саме огляду він відмовився та які було запропоновано пройти. Наголошує, що він був тверезий, тоді як почервоніння очей було спровоковано тим, що напередодні він працював з електрозвалювальним апаратом  і тому він попросив поліцейських пройти огляд на місці зупинки, оскільки їхати до медичного закладу в нього не було часу, у відповідь на що поліцейським йому було надано якій документи, зокрема як ним вияснилось в майбутньому це був протокол за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп?яніння. Вважає, що розгляд справи у суді відбувся формально, йому не було можливості надати усні пояснення, не допитано патрульного поліції, який склав протокол та свідків. 
 
Як встановлено судом першої інстанції, 13.04.2019 о 08:25 годин ОСОБА_1 рухаючись по автомобільній дорозі М-06 Київ-Чоп, 19 кілометр, в напрямку міста Житомир, керував транспортним засобом «ВАЗ 21093», державний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (неприродна блідість, сповільненість мови), від проходження огляду на стан наркотичного сп?яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.
 
Заслухавши  доповідь  судді,  заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скарну та просили  суд її задовольнити, надавши суду пояснення, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши питання, які виникли під час такого дослідження, перевіривши законність та обґрунтованість постанови місцевого суду в межах поданої апеляційної скарги,  а також доводи апеляції, суд вважає апеляційні вимоги ОСОБА_1 такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.
 
Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що судом першої інстанції вказаних вимог було дотримано.
Так за змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №1900996 від 13.04.2019, поліцейським було виявлено у водія ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп?яніння: неприродна блідість, сповільненість мови.
У зв?язку з виявленими ознаками, які відповідно до п.4. Розділу І Інструкції відносяться до ознак наркотичного сп?яніння, ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп?яніння в найближчому медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 
П. 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України 09.11.2015  № 1452/735 (далі Інструкція) встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
П.4. Розділу І Інструкції визначено, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Згідно правил п.12. Розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
У відповідності до приписів п.7. Розділу ІІІ Інструкції, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.
Отже, із врахуванням вищенаведених положень Інструкції, огляд на стан наркотичного сп?яніння водія проводиться в медичному закладі, оскільки для визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов?язково проводяться лабораторні дослідження.
П.2.5. ПДР України визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Ч.2 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
Частина перша ст.130 КУпАП передбачає зокрема відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
ОСОБА_1 протоколом про адміністративне правопорушення ОБ №1900996 від 13.04.2019 ставиться в вину повторна відмова від проходження огляду на стан сп?яніння згідно виявлених поліцейським у нього ознак.
Його вина у вчинені ОСОБА_1  правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме: 
? письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 13.04.2019, в яких вони засвідчили своїми підписами факт відмови  ОСОБА_1 від проходження огляду для визначення стану сп?яніння (а.с. 2);
? розпискою про залишення автомобіля «ВАЗ 21093», державний номер НОМЕР_1 , на відповідальне зберігання ОСОБА_4 (а.с. 3);
? довідкою щодо наявності у ОСОБА_1 ознаки повторності (а.с. 4);
? письмовими поясненнями інспектора ПП БПП в с.Чайки УПП у Київській області Славінського В.В., якими уточнено дату та час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №190996 (а.с. 8);
? витягом з ЄРДСР (а.с. 9-12).
Зазначені докази є належними, допустимими та достатніми, з огляду на що суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду про доведення винуватості ОСОБА_1 у повторному порушенні ним вимог п.2.5. ПДР України, що як наслідок тягне за собою відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП. 
Доводи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі про те, що його поліцейський повинен був провести огляд на місці зупинки суд вважає неспроможними, поза як це суперечить п.12. Розділу ІІ та п.7. Розділу ІІІ Інструкції.
До тверджень апелянта стосовно того, що виявлені у нього поліцейським ознаки є наслідком роботи з електрозвалювальним апаратом, суд відноситься критично, оскільки відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення у ОСОБА_1 було виявлено неприродну блідість та сповільненість мови, а не почервоніння очей. 
Неправдивими суд також оцінює і твердження  ОСОБА_1 про те, що він не знав що підписує протокол про адміністративне правопорушення щодо порушення ним положень п.2.5. ПДР України, що передбачає відповідальність за ст.130 КУпАП, оскільки такі доводи спростовуються поясненнями самого ОСОБА_1 , викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, а також копією врученої його копії ОСОБА_1 , яку він долучив до апеляційної скарги (а.с. 1, 26).
Стосовно посилань захисника в судовому засіданні, що матеріали справи не містять направлення водія на огляд, то суд вважає такі доводи взаємовиключними з правопорушенням, яке ставиться ОСОБА_1 в вину ? відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп?яніння.
За таких обставин, оскільки доводи апеляційної скарги  ОСОБА_1 в ході судового розгляду справи в апеляційному порядку не знайшли свого підтвердження, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування оскаржуваної постанови Святошинського районного суду міста Києва від 18.06.2019 та закриття провадження по справі, як того просить апелянт.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -                                                         
ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 18.06.2019, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУПАП з накладенням адміністративного стягнення, залишити без змін. 
Постанова   апеляційного суду  набирає законної сили  негайно після її  винесення, є остаточною  й оскарженню не підлягає.  
 
Суддя                                                                                                    Р.М. Ігнатов

Справа 759/8074/19
Апеляційне провадження № 33/824/2927/2019
Суддя у першій інстанції -  Степанова С.В.
Суддя в апеляційній інстанції - Ігнатов Р.М.