ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

21 січня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 185/7494/19(2-а/185/110/19)	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Коршуна А.О. (доповідач),
                               суддів:  Іванова С.М., Сафронової С.В.,     
за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С. 
 розглянув у відкритому судовому    засіданні апеляційну скаргу 	 ОСОБА_1 	
на рішення   Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.10.2019р. у справі  №185/7494/19(2-а/185/110/19) 	
 за  позовом:	ОСОБА_1 	
 до:   про:	Головного управління ДФС у Дніпропетровській  області  визнання дій неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,   	

ВСТАНОВИВ:

08.08.2019р. ОСОБА_1 звернувся до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській  області (далі – ГУ ДФС у Дніпропетровській  області) про  визнання дій неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення  /а.с. 1-6/.
Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.08.2019р. за вищезазначеним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №185/7494/19(2-а/185/110/19) та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження  /а.с. 27/.
Позивач, посилаючись у адміністративному позові, на те, що він з 21.03.2013р. по 11.06.2015р. був зареєстрований як фізична особа-підприємець, 18.07.2019р.  ним  було отримано 4 рекомендованих листа від ГУ ДФС у Дніпропетровській області, а саме: наказ від 19.06.2019р. №3679-п про проведення перевірки з 27.06.2019р. сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 21.03.2013р. по дату державної реєстрації припинення; повідомлення № 1191 без дати  про проведення перевірки 27.06.2019р. відповідно до наказу від 19.06.2019р. №3679-п; лист від 09.07.2019р. №78566/10/04-36-13-05 про запрошення на 12.07.2019р. об 10год. 00хв. до Новомосковської ОДПІ для надання пояснень по факту адміністративних порушень, складення, ознайомлення та підписання протоколів про адміністративні правопорушення; лист від 12.07.2019р. №81194/10/04-36-13-05 про направлення протоколу від 12.07.2019р. засобами поштового зв`язку через не явку 12.07.2019р. до  Новомосковської ОДПІ на запрошення від 09.07.2019р. №78566/10/04-36-13-05 із зазначенням, про виклик  на 19.07.2019р.  о 10год. 00хв. на засідання комісії; протокол №194 про адміністративне правопорушення від 12.07.2019р.; акт від 27.06.2019р. №35693/04-36-13-05/3043719859 про проведення перевірки. 03.08.2019р. ним отримано рекомендований лист з постановою №194 від 19.07.2019р. про накладення адміністративного стягнення на суму 680 грн., яка було складено на підставі протоколу №194 від 12.07.2019р., за результатами перевірки на підставі акту №35693/04-36-13-05/3043719859 від 27.06.2019р., про складання якого він дізнався лише 18.07.2019р., і тому вважає що відповідачем порушено процедуру  та строки накладення адміністративного стягнення, що є підставою для визнання дій неправомірними та скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення.
Рішенням  Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровській області від 24.10.2019р. у справі  №185/7494/19(2-а/185/110/19) у задоволенні адміністративного позову відмовлено  (суддя – ОСОБА_2 ) / а.с. 87-90/.
Позивач,  не погодившись з рішенням суду першої інстанції від 24.10.2019р.  подав апеляційну скаргу /а.с. 94-98/, у якій посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не було з`ясовано усі обставини справи, які мали значення для її вирішення, що призвело до прийняття ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції від 24.10.2019р.  у справі та постановити  нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. 
Разом з апеляційною скаргою позивачем заявлено клопотання про поновлення строку.
Адміністративна справа №185/7494/19(2-а/185/110/19), разом з вищезазначеною апеляційною скаргою, надійшли до суду апеляційної інстанції 15.11.2019р. / а.с.106/.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 18.11.2019р.  у справі №185/7494/19(2-а/185/110/19) поновлено ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.10.2019р. у даній справі,   відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1  на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.10.2019р.  у справі №185/7494/19(2-а/185/110/19) /а.с. 112/, та ухвалою від 18.11.2019р. апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження призначено на 10.12.2019р. / а.с. 113/, про що судом у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб було повідомлено учасників справи / а.с. 114/.
28.11.2019р. на адресу суду апеляційної інстанції  надійшло клопотання  ГУ ДФС у Дніпропетровській області /а.с. 116/, у якому відповідач повідомив про бажання прийняти особисту участь у розгляді справи №185/7494/19(2-а/185/110/19).
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 10.12.2019р. у справі №185/7494/19(2-а/185/110/19) призначено справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.10.2019р. у справі №185/7494/19(2-а/185/110/19)  до апеляційного розгляду у судовому засіданні о 13 год. 30 хв. 21.01.2020р. /а.с. 128/, про що судом у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб було повідомлено учасників справи / а.с. 131,132/.
Відповідач  у письмовому відзиві на апеляційну скаргу заперечував проти доводів апеляційної скарги позивача та посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи було з`ясовано усі обставини справи та прийнято законне та обґрунтоване рішення, просив апеляційну скаргу  позивача  залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції від 24.10.2019р. у цій справі залишити без змін / а.с. 119-123/.
16.01.2020р. позивачем надіслано за допомогою поштового зв`язку /а.с. 145/ на адресу суду апеляційної інстанції заперечення на відзив відповідача, який зареєстровано судом апеляційної інстанції 20.01.2020р.  /а.с. 134-137/. 
Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги позивача та просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення  суду першої інстанції від 24.10.2019р. у даній справі залишити без змін.
Заслухавши у судовому засіданні представника відповідача, перевіривши у судовому засіданні доводи апеляційної скарги, матеріали адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції  в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з  наступних підстав.
У зв`язку з надходженням відомостей про державну реєстрацію припинення фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 (далі – ФОП Чуб І.Ю.), наказом ГУ ДФС  у Дніпропетровській області №3679-п  від 19.06.2019р. призначено проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог обліку, нарахування та сплати  єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 21.03.2013р. по дату державної реєстрації припинення /а.с. 55/, за результатами якої 27.06.2019р. складено акт документальної позапланової перевірки ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог обліку, нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 21.03.2013р. по 11.06.2015р. /а.с. 17-20/. Відповідно до висновків зазначеного акту перевірки відповідачем встановлено заниження ФОП ОСОБА_1 сплати єдиного внеску за червень 2013р. у розмірі 398, 00 грн. 
Посадовою особою відповідача 12.07.2019р. було складено протокол №194 про вчинення ФОП ОСОБА_1 адміністративного  правопорушення, відповідальність за яке передбачена за ч.1 ст. 165-1 КУпАП  і яке полягало  в тому, що під час проведення документальної позапланової невиїзної  перевірки, виявлено порушення податкового законодавства, у частині  заниження до сплати єдиного внеску у розмірі 398,01, за червень 2013  /а.с. 16/.
Постановою про накладення  адміністративного стягнення №194 від 19.07.2019р.   ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в сумі 680грн. за порушення ч.1 ст. 165-1 КУпАП, ч.11 ст. 8, п.4 ч.1 ст. 4, п.1 ч.2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010р. № 2464-VI, за  заниження до сплати єдиного внеску у розмірі 398,01 грн. за червень 2013р. /а.с. 21/. 
Правомірність прийняття такої постанови про притягнення  позивача до адміністративної  відповідальності та її законність є предметом розгляду у даній адміністративній справі.
Відповідно до ч.1 ст.165-1 КУпАП відповідальність за порушення порядку нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності щодо єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування або подання недостовірних відомостей, що використовуються в Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування, іншої звітності та відомостей, передбачених законами України    «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»    і    «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», порушення встановленого порядку використання та здійснення операцій з коштами Пенсійного фонду України.    
Відповідно до  ч. 1 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а в разі триваючого правопорушення - не пізніше як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). Таким чином, відповідно до вимог ч. 1 ст. 38 КУпАП, ДФС була вправі накласти на позивача адміністративне стягнення за занижену сплату ЄСВ: за червень 2013р. - не пізніше серпня 2013р. включно.
Відповідно до постанови №194 від 19.07.2019р. позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за  ч.1 ст. 165-1 КУпАП за заниження сплати єдиного внеску у розмірі 398,01 грн. за червень 2013р., тобто позивача притягнуто в 2019р. до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, вчинене у червні 2013р.
Суд  першої інстанції відмовляючи позивачу у задоволенні позовних вимог, зробив висновок про те, що  правопорушення є триваючим, а тому відповідачем строк притягнення до адміністративної відповідальності позивача не було порушено. 
Зазначений висновок суду першої інстанції, колегія суддів вважає помилковим виходячи із наступного.
Триваюче правопорушення – це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.
А тому колегія суддів вважає, що  правопорушення, вчинене позивачем, не носить характер триваючого, та на час винесення спірної постанови відповідача закінчилися строки притягнення до адміністративної відповідальності, визначенні у ч.1 ст. 38 КУпАП, а тому відповідачем протиправно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності. 
Зазначена правова позиція повністю узгоджується із висновками Верховного суду у своїх постановах від 11.12.2018р. у справі №242/924/17 та від 11.04.2018р. у справі №804/401/17.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, рішення суду прийняте з порушенням норм процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду від 24.10.2019р. у справі №185/7494/19(2-а/185/110/19) підлягає скасуванню.
Вирішуючи позовні вимоги позивача по суті, колегія суддів вважає необхідним адміністративний позов в частині вимог про скасування постанови №194 від 19.07.2019р. про накладення на позивача адміністративного стягнення у розмірі 680,01 грн. скасувати, у зв`язку з порушенням відповідачем, який є суб`єктом владних повноважень, строків притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.165 КУпАП і провадження у справі про адміністративне порушення підлягає закриттю, а в  задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. 310,315,317,321,322 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу           ОСОБА_1  - задовольнити частково.
Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровській області від 24.10.2019р. у справі  №185/7494/19(2-а/185/110/19) – скасувати.
Позов задовольнити частково.
Постанову №194 від 19.07.2019р.  про накладення адміністративного стягнення у розмірі 680,0 грн. - скасувати.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення – закрити.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Постанова  суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у строки та в порядку, які встановлені ст. 329,331 КАС України.
Повний текст виготовлено та підписано – 07.02.2020р.     
Головуючий - суддя                                                                      А.О. Коршун 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова