ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020 року	Львів	Справа № 572/2578/19 пров. № 857/13944/19	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді -                                        Мікули О. І.,
суддів-                                                              Курильця А. Р., Кушнерика М. П.,
з участю секретаря судового засідання -      Ратушної М. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 15 листопада 2019 року у справі № 572/2578/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

суддя в 1-й інстанції – Ведяніна Т .О.,
час ухвалення рішення - 15.11.2019 року, 15:00 год,
місце ухвалення рішення - м. Сарни,
дата складання повного тексту рішення - 18.11.2019 року,

                                                         в с т а н о в и в:

Позивач – ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача - Управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення ДП18 №016635 від 03 серпня 2019 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-1 КУпАП та ч.1 ст.126 КУпАП.
Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 15 листопада 2019 року позов задоволено. Постанову серії ДП18 №016635 від 03 серпня 2019 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-1, ч.1 ст.126 КУпАП скасовано, поновлено строки звернення із адміністративним позовом до суду. Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито.  
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що позивач не зупинив транспортний засіб на законну вимогу поліцейських, екіпаж поліції довгий час переслідував вищезазначений транспортний засіб та шляхом блокування змусив водія зупинити транспортний засіб. Крім того, зазначає, що з відеофайлів, які долучені до матеріалів справи вбачається факт відсутності світла на правій фарі транспортного засобу, а також зафіксовано, що позивач не заперечує, що на транспортному засобу, яким він рухався не горіла лампа правої фари в режимі ближнього світла, він знає про цю технічну несправність та всеодно продовжував рух, порушуючи при цьому правила дорожнього руху. Крім того, звертає увагу, що посилання суду на те, що інспектор неправильно кваліфікував вчинене позивачем правопорушення, зазначивши при цьому ч.1 ст.121-1 КУпАП, є необгрунтованим, оскільки якщо дослівно читати фабулу правопорушення, то вбачається перед словосполученням “чим порушив” стоїть знак пунктуації “кома”, однак суддя вважає, що це примітка до ст.121 КУпАП. Таким чином, вважає, шо відповідачем були дотримані усі вимоги КУпАП при розгляді справи та винесенні оскаружваної постанови, а тому така є правомірною і не підлягає скасуванню. Просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Позивач – ОСОБА_1 та представник позивача – Сокаль В. О. у судовому засіданні не погодилися з доводами апеляційної скарги і вважають, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, просять залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін. 
Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином, а тому суд вважає можливим проведення розгляду справи без участі представника за наявними в справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.
Заслухавши суддю-доповідача та пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення – без змін з таких підстав.
Постановою серії ДП18 №016635 від 03 серпня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП та ч.1 ст.126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425 грн.
Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач 03 серпня 2019 року о 23 год. 20 хв., на 235 км. автодороги Київ-Ковель-Ягодин, в темну пору доби керував транспортним засобом – автомобілем марки «Mercedes-Benz S320» р.н.з. НОМЕР_1 , в якого не працювала передня права фара в режимі ближнього світла, не маючи при собі посвідчення водія, чим порушив п.п.2.1.а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП і ч.1 ст.126 КУпАП.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено  факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-1 та ч.1 ст.126 КУпАП, а тому постанова ДП18 №016635 від 03 серпня 2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. підлягає скасування, а провадження у справі – закриттю.
Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного. 
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Ст.222 КУпАП передбачає, що органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3,5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1-3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.ст.124-1 - 126) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ч.5 ст.14 Закону України “Про дорожній рух” передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Відповідно до ч.1 ст.121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з ч.1 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до п.2.1 (а) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії. 
П.9 ст.31 Закону України "Про Національну поліцію" передбачає, що поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засоби фото-, і кінозйомки, відеозапису.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач 03 серпня 2019 року о 23 год. 20 хв., на 235 км. автодороги Київ-Ковель-Ягодин, в темну пору доби керував транспортним засобом – автомобілем марки «Mercedes-Benz S320» р.н.з. НОМЕР_1 , в якого не працювала передня права фара в режимі ближнього світла, не маючи при собі посвідчення водія, чим порушив пп.2.1.а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП і ч.1 ст.126 КУпАП.
Колегією суддів оглянуто та досліджено відеозаписи з камери реєстратора поліцейського, що знаходиться на цифровому носії інформації DVD-R та міститься в матеріалах справи (а.с.30, 31), з якого чітко не вбачається, що позивач керував транспортним засобом в темну пори доби, в якого не працювала передня права фара в режимі ближнього світла, а враховуючи оглянутий в судовому засіданні відеозапис поданий позивачем, де зафіксовано факт того, що передня права фара в режимі ближнього світла світила, тому колегія суддів вважає, що відповідачем не надано належних доказів для підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП.
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що суд першої інстанції неправильно зазначив, що відповідачем кваліфіковано вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення за ч.1 ст.121-1 КУпАП, оскільки зі змісту оскаржуваної постанови ДП18 №016635 від 03 серпня 2019 року вбачається кваліфікація дій та притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП, тому колегія суддів вважає доводи апелянта в цій частині підставними, однак такі на доведеність вини у вчиненні вказаного правопорушення не впливають.
Щодо доводів апелянта про те, що позивач на вимогу працівника поліції не пред`явив посвідчення водія, чим порушив пп.2.1.а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП, то колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Ст.72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
З оглянутих відеозаписів, які містяться в матеріалах справи, вбачається факт наявності та пред`явлення позивачем інспектору поліції посвідчення водія, а тому враховуючи наведене вище, колегія суддів не приймає доводи апелянта про доведеність вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, оскільки належних та допустимих доказів, які б свідчили про факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП відповідачем не надано, а судом таких обставин не встановлено.
Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 та ч.1 ст.126 КУпАП, а тому постанова серії ДП18 №016635 від 03 серпня 2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. підлягає скасуванню, а провадження у справі – закриттю.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись ст. 242, 243, 250, 268, 271, 272, 286, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд,-
                                                      п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП залишити без задоволення, а рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 15 листопада 2019 року у справі № 572/2578/19 - без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий- суддя	 	О. І. Мікула 	
Судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	М. П. Кушнерик  	
Повне судове рішення складено 10 лютого 2020 року.