ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року 
м. Київ
Справа №  914/639/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Берднік І. С. - головуючого, Міщенка І. С., Сухового В. Г.,

за участю секретаря судового засідання - Корнієнко О. В.,

за участю представників:

Обслуговуючого кооперативу «Підлісся» - Кикіш С.-М. Р.,
Акціонерного товариства «Укрзалізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Акціонерного товариства «Укрзалізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця»
на постанову Західного апеляційного господарського суду від 12.11.2019 
(у складі колегії суддів: Кравчук Н. М. (головуючий), Кордюк Г. Т., Плотніцький Б. Д.) 
та на рішення Господарського суду Львівської області від 21.06.2019 
(суддя Пазичев В. М.)
у справі № 914/639/19
за позовом  Обслуговуючого кооперативу «Підлісся»
до Акціонерного товариства «Укрзалізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця»
про зобов`язання виконати умови договору,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року Обслуговуючий кооператив «Підлісся» (далі - позивач, ОК «Підлісся») звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом (з урахуванням заяви від 06.05.2019 про уточнення позовних вимог) до Акціонерного товариства «Укрзалізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» (далі - відповідач, АТ «Укрзалізниця» в особі Львівської філії), у якому просило зобов`язати відповідача виконати умови договору від 23.03.2017 № Л/0020-1 про приєднання до електричних мереж (з урахуванням додаткової угоди від 16.11.2017 № 1), укладеного між ОК «Підлісся» та АТ «Укрзалізниця» в особі структурного підрозділу «Служба електропостачання» регіональної філії «Львівська залізниця», а саме: здійснити будівництво та введення в експлуатацію електричних мереж зовнішнього електропостачання об`єкта позивача від місця забезпечення потужності до точки приєднання та підключити електроустановки позивача до електричних мереж відповідача. 

В обґрунтування позовних вимог ОК «Підлісся» зазначив, що відповідач порушив умови договору від 23.03.2017 № Л/0020-1 (з урахуванням додаткової угоди від 16.11.2017 № 1) в частині своєчасного виконання зобов`язань по здійсненню будівництва та введення в експлуатацію електричних мереж зовнішнього електропостачання об`єкта позивача (житлові будинки з надвірними будівлями) від місця забезпечення потужності до точки приєднання та підключенню електроустановок об`єкта позивача до електричних мереж.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 21.06.2019, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 12.11.2019, позов задоволено.

Зобов`язано АТ «Укрзалізниця» виконати умови договору від 23.03.2017 № Л/0020-1 про приєднання до електричних мереж (з урахуванням додаткової угоди від 16.11.2017 № 1), укладеного між ОК «Підлісся» та АТ «Укрзалізниця» в особі структурного підрозділу «Служба електропостачання» регіональної філії «Львівська залізниця», а саме: здійснити будівництво та введення в експлуатацію електричних мереж зовнішнього електропостачання об`єкта позивача від місця забезпечення потужності до точки приєднання та підключити електроустановки позивача до електричних мереж відповідача. Стягнуто з відповідача на користь позивача 1  921,00 грн судового збору. 

Судові рішення обґрунтовані тим, що відповідач порушив свої зобов`язання за договором від 23.03.2017 № Л/0020-1 (з урахуванням додаткової угоди від 16.11.2017 № 1) в частині своєчасного здійснення будівництва та введення в експлуатацію електричних мереж зовнішнього електропостачання об`єкта позивача (житлові будинки з надвірними будівлями) від місця забезпечення потужності до точки приєднання та підключення електроустановок об`єкта позивача до електричних мереж.

Такого висновку суди попередніх інстанцій дійшли, посилаючись на Правила приєднання до електроустановок та електричних мереж, затверджених постановою НКРЕ від 17.01.2013 № 32 (далі - Правила), у редакції, чинній на момент здійснення остаточної оплати позивачем послуги, та Кодекс систем розподілу, який набрав чинності з 19.04.2018, відповідно до яких строк надання відповідачем послуги з приєднання («під ключ») об`єкта позивача, яке не є стандартним, становить (не більше) 280 календарних днів з моменту повної оплати послуг замовником. Оскільки сторони у вказаному договорі іншого строку виконання відповідачем зобов`язань за договором не погодили та встановили, що такий строк визначається відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема, Правил, відповідач повинен був виконати свої зобов`язання за договором у строк до 03.10.2018 (280 календарних днів з моменту повної оплати послуг замовником (27.12.2017).

При цьому суди вказали, що розірвання договору підряду від 02.10.2018, укладеного між відповідачем та ПП «Арт-Енерго», який був спрямований на виконання відповідачем умов договору від 23.03.2017 № Л/0020-1 (з урахуванням додаткової угоди від 16.11.2017 № 1), не є підставою звільнення відповідача від обов`язку своєчасного виконання зобов`язання за спірним договором в силу положень ч. 1 ст.617 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Не погоджуючись з постановою Західного апеляційного господарського суду від 12.11.2019 та рішенням Господарського суду Львівської області від 21.06.2019, у грудні  2019 року АТ «Укрзалізниця» в особі Львівської філії звернулась до Касаційного господарського суду з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просило скасувати постанову Західного апеляційного господарського суду від 12.11.2019 та рішення Господарського суду Львівської області від 21.06.2019, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи касаційну скаргу, відповідач зазначив, що сторони у договорі від 23.03.2017 № Л/0020-1 (з урахуванням додаткової угоди від 16.11.2017 № 1) не погодили строки приєднання об`єкта позивача до електричних мереж відповідача. А визначені у Правилах та Кодексі систем розподілу строки не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, оскільки приєднання об`єкта позивача згідно з договором не є приєднанням «під ключ», а дія Кодексу систем розподілу поширюється на експлуатацію електроустановок споживача як існуючих.

Також відповідач вказав, що суди попередніх інстанцій не взяли до уваги, що відповідач 31.05.2019 надіслав позивачеві пропозицію внести зміни у договір від 23.03.2017 № Л/0020-1 (з урахуванням додаткової угоди від 16.11.2017 № 1) та продовжити строки виконання відповідачем зобов`язань за договором; не дослідили надані відповідачем докази на підтвердження того, що він приступив до виконання спірного договору, що полягає у проведенні допорогових торгів на закупівлю робіт по об`єкту позивача, укладанні з ПП «Арт-Енерго» договору підряду від 02.10.2018 № Л/Е-18948/НЮ на закупівлю робіт по об`єкту позивача, надсиланні начальникам сектора будівництва, механізації та комплектації та Львівської дистанції електропостачання листа від 28.12.2017 № Е-6/3758 про виконання договору.

Ухвалою Верховного Суду від 16.01.2020 після усунення відповідачем недоліків касаційної скарги та поновлення строку на касаційне оскарження, відкрито касаційне провадження у справі № 914/639/19, призначено касаційну скаргу до розгляду на 12.02.2020.

04.02.2020 ОК «Підлісся» подало відзив на касаційну скаргу, в якому заперечило доводи касаційної скарги, просило залишити касаційну скаргу без задоволення, а постанову Західного апеляційного господарського суду від 12.11.2019 та рішення Господарського суду Львівської області від 21.06.2019 - без змін.

У судове засідання 12.02.2020 відповідач свого представника не направив, хоча був повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином.

Ураховуючи наведене, висновки Європейського суду з прав людини у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» та те, що явка учасників справи в суд касаційної інстанції не визнавалася обов`язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не їх обов`язком, Верховний Суд у складі колегії суддів дійшов висновку про можливість розгляду касаційної скарги по суті за відсутності представника відповідача.
08.02.2020 набрав чинності Закон України від 15.01.2020 № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши наведені в касаційній скарзі доводи, подані заперечення, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 23.03.2017 між ПАТ «Укрзалізниця» в особі структурного підрозділу «Служба електропостачання» регіональної філії «Львівська залізниця» (виконавець) та ОК «Підлісся» (замовник) укладено договір №Л/0020-1 про приєднання до електричних мереж, відповідно до 2.1 якого виконавець послуг забезпечує приєднання електроустановок об`єкта замовника (будівництво, реконструкція, технічне переоснащення та введення в експлуатацію електричних мереж зовнішнього електропостачання об`єкта замовника від місця забезпечення потужності до точки приєднання) відповідно до схеми зовнішнього електропостачання і проєктної документації та здійснює підключення об`єкта замовника до електричних мереж на умовах цього договору.

За договором до електричних мереж виконавця послуг або іншого власника мереж приєднуються житлові будинки з надвірними будівлями (об`єкт замовника), які знаходяться за адресою: Львівська обл., Яворівський р-н, с. Рясне-Руська (п. 1.1 договору від 23.03.2017).

За умовами п. 1.2, 1.3, 1.4, 1.5 місце забезпечення потужності об`єкта замовника встановлюється на: ЕЧЕ-19 ЗРУ-6 кВ І-СШ комірка 12. Точка приєднання (межа балансової належності об`єкта замовника) встановлюється на: губки новозмонтованого роз`єднувача зі сторони приєднання лінії електропостачання об`єкта замовника, змонтованого на окремій опорі на межі земельної ділянки замовника. Тип приєднання об`єкта замовника: нестандартне. Замовлено до приєднання потужність у точці приєднання: 630 кВт.

У п. 3.1 договору від 23.03.2017 зазначено, що виконавець послуг зобов`язаний:

забезпечити в установленому порядку приєднання об`єкта замовника (будівництво та введення в експлуатацію електричних мереж зовнішнього електропостачання об`єкта замовника від місця забезпечення потужності до точки приєднання) у строки, зазначені в договорі, після виконання замовником зобов`язань, визначених пунктом 3.2 цього розділу (пп. 3.1.1);

підключити електроустановки замовника до електричних мереж після введення в експлуатацію об`єктів замовника в порядку, встановленому законодавством у сфері містобудування та після, зокрема, оплати замовником вартості приєднання (пп. 3.1.2).

У свою чергу замовник зобов`язаний:

розробити на підставі технічних умов від 23.03.2017 № Л/0020-1, які є додатком до цього договору, проєктну документацію та погодити її з виконавцем послуг (пп. 3.2.1 п.3.2 договору від 23.03.2017 № Л/0020-1);

оплатити на умовах цього договору вартість наданих виконавцем послуг з приєднання електроустановок замовника в точці приєднання (пп. 3.2.2 п. 3.2 договору від 23.03.2017 № Л/0020-1); 

передати виконавцю послуг проєктну документацію на зовнішнє електропостачання у 4 примірниках для виконання ним зобов`язань за договором (пп. 3.2.3 п. 3.2 договору від 23.03.2017 № Л/0020-1).

За змістом п. 4.1 договору від 23.03.2017 № Л/0020-1 для приєднання, яке не є стандартним, плата за приєднання остаточно узгоджується після погодження електропередавальною організацією проєктної документації. Уточнене значення оформляється додатковою угодою до цього договору.

Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами передбачених ним зобов`язань, але не довше ніж до закінчення будівництва. Договір може бути змінено за ініціативою будь-якої із сторін у порядку, визначеному законодавством України (п. 7.1, 7.2 договору від 23.03.2017 № Л/0020-1).

Відповідно до п. 8.1 договору від 23.03.2017 № Л/0020-1 фактом виконання зобов`язання виконавця послуг приєднання об`єкта замовника (будівництва електричних мереж зовнішнього електропостачання об`єкта замовника від місця забезпечення потужності до точки приєднання) сторони вважатимуть факт подачі напруги в узгоджену точку приєднання.

У преамбулі договору від 23.03.2017 № Л/0020-1 сторони узгодили, що при виконанні договору вони зобов`язуються діяти відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема, Правил приєднання електроустановок до електричних мереж, затверджених постановою НКРЕ від 17.01.2013 № 32.

16.11.2017 сторони уклали додаткову угоду № 1 до договору від 23.03.2017 №Л/0020-1, у п. 1 якої домовились, що плата за приєднання об`єкта замовника до електричних мереж виконавця відповідно до розрахунку становить 404  842,94 грн, в т.ч. 67  473,82 грн ПДВ.

Судами попередніх інстанцій встановлено і те, що ОК «Підлісся», на виконання умов договору, було розроблено проєктну документацію (що підтверджується копіями витягу із робочого проєкту «Реконструкція електричних мереж від точки забезпечення потужності ЕЧЕ-19 ЗРУ-6 кВ комірка №12 ДТГО Львівська залізниця до точки приєднання ВРП житлових будинків з надвірними будівлями ОК «Підлісся» у с. Рясне-Руська, Яворівський район, Львівська область», відповідність якого підтверджується експертним звітом ДП «Укрдержбудекспертиза» від 02.06.2017 №14-1249-17) та повністю оплачено послуги за нестандартне підключення у розмірі 404 842,94 грн (про що свідчать платіжні доручення від 21.11.2017 № 19 на суму 200 000,00 грн та від 27.12.2017 № 26 на суму 204 842,94 грн).

Посилаючись у позовній заяві на пп. 3.1.7 п. 3.1 Правил, позивач зазначив, що строк, протягом якого відповідач мав виконати зобов`язання за договором становить 280 календарних днів (у тому числі 45 днів для проєктування електричних мереж лінійної частини приєднання), який обчислюється від дати оплати замовником вартості послуги з приєднання до електричних мереж. 

Натомість відповідач не виконав своїх зобов`язань по здійсненню будівництва та введення в експлуатацію електричних мереж зовнішнього електропостачання об`єкта позивача (житлові будинки з надвірними будівлями) від місця забезпечення потужності до точки приєднання та підключенню електроустановок об`єкта позивача до електричних мереж у встановлений Правилами строк, що стало підставою для звернення позивача до господарського суду із позовом про зобов`язання відповідача виконати умови договору від 23.03.2017 № Л/0020-1 (з урахуванням додаткової угоди від 16.11.2017 № 1).

Задовольняючи позов суди попередніх інстанцій виходили з того, що відповідач порушив свої зобов`язання за договором від 23.03.2017 № Л/0020-1 (з урахуванням додаткової угоди від 16.11.2017 № 1) в частині своєчасного здійснення будівництва та введення в експлуатацію електричних мереж зовнішнього електропостачання об`єкта позивача (житлові будинки з надвірними будівлями) від місця забезпечення потужності до точки приєднання та підключення електроустановок об`єкта позивача до електричних мереж, оскільки не виконав вказані послуги у строк (не більше) 280 календарних днів з моменту повної оплати послуг замовником (до 03.10.2018), передбачений Правилами та Кодексом систем розподілу, який набрав чинності з 19.04.2018.

Переглянувши оскаржувані постанову суду апеляційної інстанції від 12.11.2019 та рішення суду першої інстанції від 21.06.2018 у касаційному порядку в межах доводів касаційної скарги на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права при ухвалені оскаржуваних судових рішень, Касаційний господарський суд погоджується із висновками судів попередніх інстанцій з огляду на таке.

Предметом розгляду у цій справі є вимоги позивача про зобов`язання відповідача виконати умови договору від 23.03.2017 № Л/0020-1 (з урахуванням додаткової угоди від 16.11.2017 № 1), а саме: здійснити будівництво та введення в експлуатацію електричних мереж зовнішнього електропостачання об`єкта позивача від місця забезпечення потужності до точки приєднання та підключити електроустановки позивача до електричних мереж відповідача. 

Укладений між сторонами договір від 23.03.2017 № Л/0020-1 (з урахуванням додаткової угоди від 16.11.2017 № 1) є договором надання послуг, тому до правовідносин, що виникли між сторонами на підставі такого договору слід застосовувати положення законодавства, що регулюють правовідносини надання послуг.

Згідно зі ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії, або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Статтею 902 ЦК України визначено, що виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. При цьому ст. 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

У відповідності до положень ст. 526 ЦК України, які кореспондуються із положенням ст. 193 ГК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 

Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). 

При вирішенні спору судами попередніх інстанцій встановлено, що сторони у договорі від 23.03.2017 № Л/0020-1 (з урахуванням додаткової угоди від 16.11.2017 № 1) не визначили дати виконання відповідачем послуг, однак у преамбулі договору узгодили, що при виконанні договору сторони зобов`язуються діяти відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема, Правил приєднання електроустановок до електричних мереж, затверджених постановою НКРЕ від 17.01.2013 № 32.

На момент укладення між сторонами договору від 23.03.2017 № Л/0020-1 Правила діяли у редакції від 17.01.2013, пп. 3.1.7 п. 3.1 яких було встановлено, що строки виконання проектних, будівельно-монтажних та пусконалагоджувальних робіт мають відповідати строкам, передбаченим чинними будівельними нормами та правилами. Обчислення строків виконання будівельно-монтажних та пусконалагоджувальних робіт починається від дати узгодження проектної документації та отримання містобудівних умов та обмежень на об`єкти електричної мережі, які необхідно спорудити для інженерного забезпечення електроустановок замовника. 

У період дії договору від 23.03.2017 № Л/0020-1 Правила було змінено та викладено у новій редакції від 30.03.2017 (зміни вступили в силу 12.05.2017). 

Відповідно до абз. 4-6 пп. 3.1.7 п. 3.1 Правил (у редакції від 30.03.2017) строк надання послуги з приєднання («під ключ»), яке не є стандартним, становить (не більше) 280 календарних днів (у тому числі 45 днів для проектування електричних мереж лінійної частини приєднання) - для замовників із заявленою до приєднання потужністю електроустановок від 400 кВт до 1000 кВт (включно). Обчислення строку надання послуги з приєднання починається від дати оплати замовником електропередавальній організації вартості послуги з приєднання до електричних мереж відповідно до умов договору про приєднання. Встановлені строки надання послуги з приєднання, яке не є стандартним, можуть бути змінені за згодою сторін договору про приєднання у разі впливу істотних факторів на тривалість будівельно-монтажних робіт або з інших причин, погоджених сторонами договору про приєднання.

Положення пп. 3.1.7 п. 3.1 Правил у наступній редакції від 09.11.2017 залишились незмінними в частині визначення строків  надання послуги з приєднання («під ключ»), яке не є стандартним, для замовників із заявленою до приєднання потужністю електроустановок від 400 кВт до 1000 кВт (включно).

Після вступу в дію нової редакції Правил, якою встановлено строки  надання послуги з приєднання («під ключ»), яке не є стандартним, сторони додатковою угодою не вносили зміни у договір від 23.03.2017 № Л/0020-1 та не встановлювали інших, ніж передбачено Правилами, строків виконання відповідачем своїх зобов`язань.

Як вірно зазначено судами попередніх інстанцій, у період дії договору згадані вище Правила втратили чинність 19.04.2018, проте з цього дня набув чинності Кодекс систем розподілу, затверджений постановою НКРЕ від 14.03.2018 № 310, п. 4.3 якого містить аналогічні з пп. 3.1.7 п. 3.1 Правил положення, зокрема, щодо строків надання оператором системи розподілу послуги з нестандартного приєднання «під ключ» та початку перебігу таких строків (280 календарних днів (у тому числі 45 днів для проектування електричних мереж лінійної частини приєднання) для замовників із заявленою до приєднання потужністю електроустановок від 400 кВт до 1000 кВт (включно) з моменту повної оплати послуг замовником). Разом з тим Кодекс систем розподілу чітко передбачає, що визначені строки щодо надання послуги з приєднання до електричних мереж поширюються як на нестандартне приєднання «під ключ», так і нестандартне приєднання з проєктуванням замовника.

З огляду на викладене, враховуючи пп. 3.1.7 п. 3.1 Правил (у редакції, яка діяла на момент здійснення позивачем повної оплати послуги), п. 4.3 Кодексу систем розподілу (який вступив в дію з 19.04.2018), та те, що позивач 27.12.2017 здійснив повну оплату послуг з нестандартного приєднання із заявленою потужністю електроустановок 630 кВт, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що  відповідач повинен був виконати свої зобов`язання за договором у строк 280 календарних днів (у тому числі 45 днів для проектування електричних мереж лінійної частини приєднання) з моменту повної оплати послуг замовником, тобто до 03.10.2018, з чим погоджується і суд касаційної інстанції.

Таким чином, з огляду на наведене, відповідач допустив неналежне виконання взятого на себе господарського зобов`язання за договором в частині строків надання послуги, тому суди попередніх інстанцій обґрунтовано задовольнили позовні вимоги ОК «Підлісся». 

Посилання скаржника у касаційній скарзі на те, що сторони під час укладення договору не встановили строків виконання робіт спростовуються умовами договору від 23.03.2017 № Л/0020-1, у преамбулі якого сторони зобов`язалися діяти відповідно до чинного законодавства, зокрема, Правил від 17.01.2013 №32.

Доводи касаційної скарги щодо помилковості висновків судів попередніх інстанцій про застосування строків надання послуги з нестандартного приєднання «під ключ», встановлених Правилами та Кодексом систем розподілу (280 календарних днів з моменту повної оплати послуг замовником), спростовуються змістом умов договору від 23.03.2017 № Л/0020-1, зокрема преамбулою, де сторони зобов`язались діяти відповідно до чинного законодавства, та змістом Правил в наведених редакціях (від 30.03.2017 та від 09.11.2017) та Кодексом систем розподілу, які в частині встановлення строків надання послуги з нестандартного приєднання «під ключ» є аналогічними.
Аргументи скаржника про те, що він 31.05.2019 звертався до позивача з пропозицією внести зміни у договір щодо продовження строків виконання відповідачем зобов`язань за цим договором до 31.12.2019 не можуть бути прийняті до уваги, оскільки такі зміни не були внесені сторонами у договір відповідно до умов договору до звернення позивачем із цим позовом до господарського суду, а відповідач не звертався до суду з позовом про внесення таких змін у договір. 
Твердження відповідача у касаційної скарги про те, що він розпочав виконання спірного договору, що підтверджується, зокрема, проведенням допорогових торгів на закупівлю робіт по об`єкту позивача, укладенням за їх результатами договору підряду з ПП «Арт-Енерго»,    а також надсиланням начальникам сектора будівництва, механізації та комплектації та Львівської дистанції електропостачання листа від 28.12.2017 № Е-6/3758 про виконання договору не приймаються судом касаційної інстанції до уваги з огляду на те, що вказані дії відповідача не є тими діями, які за умовами договору можуть вважатись належним виконанням відповідачем власних договірних зобов`язань за договором (п. 3.1, 8.1 договору від 23.03.2017 № Л/0020-1).

Аргументи касаційної скарги АТ «Укрзалізниця» в особі Львівської філії про порушення судами попередніх інстанції норм процесуального та матеріального права не знайшли свого підтвердження в ході касаційного перегляду, оскільки усі доводи позивача та заперечення відповідача були предметом дослідження судів попередніх інстанцій із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

В силу положень ст. 300 ГПК України (в редакції, чинній до 08.02.2020) суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін, а скаргу - без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 309 ГПК України (в редакції, чинній до 08.02.2020) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи те, що доводи касаційної скарги АТ «Укрзалізниця» в особі Львівської філії про порушення і неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального та матеріального права при прийнятті оскаржуваних судових рішень не знайшли свого підтвердження, Касаційний господарський суд, переглянувши оскаржувані постанову суду апеляційної інстанції та рішення суду першої інстанції у межах доводів касаційної скарги, вважає, що постанова Західного апеляційного господарського суду від 12.11.2019 та рішення Господарського суду Львівської області від 21.06.2019 прийняті з додержанням норм процесуального та матеріального права, а відтак підстав для їх зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України (в редакції до 08.02.2020), Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу Акціонерного товариства «Укрзалізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» залишити без задоволення.

2.          Постанову Західного апеляційного господарського суду від 12.11.2019 та рішення Господарського суду Львівської області від 21.06.2019 у справі №914/639/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий  суддя          І. С. Берднік

Судді:          І. С. Міщенко
          
          В. Г. Суховий