ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2020 року	Львів	№ 857/12641/19	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача:                                                  Гінди О.М.
суддів:                                                                      Ніколіна В.В., Старунського Д.М.,
за участю секретаря судових засідань -                     Чопко Ю.Т.
розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Атанова Сергія Володимировича на рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 29 жовтня 2019 року (головуючий суддя: Собко В.М., місце ухвалення - м. Снятин) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Атанова Сергія Володимировича  про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

встановив:

ОСОБА_1 , 23.08.2019 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними дії інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Атанова Сергія Володимировича про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та складання постанови серії ЕАВ № 1436908 у справі про адміністративне правопорушення від 19.08.2019 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у розмірі 340 грн.
Обґрунтовує позов тим, що в оскаржуваній постанові від 19.08.2019, відсутні дані про наявність додатків до неї, як і відсутні дані про складання протоколу про адміністративне правопорушення, відібрання пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснення їй прав, передбачених  ст. 268 КУпАП, відібрання пояснень від свідків. В даному випадку, не має жодних доказів, про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, що свідчить про передчасне прийняття оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення, та необхідність її скасування.
Рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 29 жовтня 2019 року позов задоволено.
Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить його скасувати та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт посилається на те, що відповідно до ч. 6 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки. Оскільки, позивач керував транспортним засобом марки «MERSEDESSPRINTER 313 CDI» НОМЕР_1 , який, згідно інформації з ОМВС «НАІС», не пройшов обов`язковий технічний контроль, відповідачем правомірно винесено оскаржувану постанову.
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про його дату, час та місце.
У відповідності до ч. 3 ст. 268 і ч. 4 ст. 229 КАС України неприбуття сторін не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких мотивів.
Судом першої інстанції встановлено, що згідно оскаржуваної постанови серії ЕАВ № 1436908 від 19.09.2019, близько 23:42 год, позивач керуючи транспортним засобом, який не пройшов обов`язковий технічний контроль, що підлягає такому контролю,  чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3  ст. 121 КУпАП.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки транспортний засіб марки «MERSEDESSPRINTER 313 CDI» АТ 7311 ВТ, використовуються позивачем не для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, а тому не підлягає обов`язковому технічному огляду.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1  ст. 4 КАС України).
Частиною 3 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені  частиною першою  цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.
Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя і п`ята статті 122, частина перша статті 123, 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста і сьома статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.
З системного аналізу вказаних норм, суд дійшов висновку, що, розгляд справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч. 3 ст. 121 КпАП, відноситься до компетенції органів Національної поліції. Працівники органів поліції, які мають спеціальні звання поліції мають накладати адміністративні стягнення та розглядають справи про адміністративні правопорушення від імені цих органів. 
Отже, відповідні працівники органів поліції не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями ст.  222 КУпАП  покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема ч. 3 ст. 121 КпАП. 
Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 26.12.2019 у справі № 724/716/16-а.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що органом Національної поліції, у розглядуваній справі є Департамент патрульної поліції, від імені якого, зокрема, інспектор роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Атанов Сергій Володимирович, уповноважений накладати адміністративні стягнення та розглядати справи про адміністративні правопорушення. 
Однак, Департамент патрульної поліції, як суб`єкт владних повноважень, до участі у розгляді цієї адміністративної справи, судом першої інстанції залучений не був.
Таким чином, позивачем заявлено позов до неналежного відповідача - інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Атанова Сергія Володимировича. У розглядуваній справі належним відповідачем є Департамент патрульної поліції, тобто відповідний суб`єкт владних повноважень від імені якого винесена постанова про накладення адміністративного стягнення, оскільки Управління патрульної поліції в Хмельницькій області є територіальним підрозділом Департаменту патрульної поліції.
Крім цього, слід зазначити, що відповідно до ч. 3  ст. 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.
Отже, з наведеної норми слідує, що можливість заміни неналежного відповідача може здійснюватися виключно  під час розгляду справи в суді першої інстанції.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у цій справі позов заявлено до неналежного відповідача - інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Атанова Сергія Володимировича, який не є суб`єктом владних повноважень, а отже з врахуванням відсутності в суду апеляційної інстанції повноважень замінити відповідача, підстави для задоволення адміністративного позову, який заявлений до неналежного відповідача відсутні.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції при задоволенні позову допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи та неправильно застосував норми процесуального права, що відповідно до приписів ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та прийняття постанови про відмову у задоволенні позову.
Керуючись ст. ст. 268, 271, 272, 286, 315, 317, 321, 322,  КАС України, суд -

постановив:

апеляційну скаргу інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Атанова Сергія Володимировича задовольнити.  
Рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 29 жовтня 2019 року у справі № 351/1922/19 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	В. В. Ніколін 	
 	 	Д. М. Старунський