ПОСТАНОВА
Іменем України

06 лютого 2020 року 
Київ

справа №320/3039/19
провадження №К/9901/22127/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Кашпур О.В.,
суддів - Радишевської О.Р., Шевцової Н.В.
розглянув у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції справу
за позовом ОСОБА_1 до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, Міністерства юстиції України, Запорізького апеляційного суду, Верховного Суду, Конституційного Суду України, Вищої ради правосуддя про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року, постановлену суддею Лазаренко М.С., і постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2019 року, прийняту в складі колегії                   суддів: головуючого Чепурнова Д.В. (судді-доповідача), суддів Сафронової С.В., Мельника В.В.,     
У С Т А Н О В И В : 
І. Короткий зміст позовних вимог
1. У квітні 2019 року  ОСОБА_1 звернулася з позовом до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, Міністерства юстиції України, Запорізького апеляційного суду, Верховного Суду, Конституційного Суду України, Вищої ради правосуддя, в якому просила:
- визнати дії Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області протиправними при ухваленні завідомо неправосудного рішення;
- зобов`язати здійснити визнання безпідставним ухвалене рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 листопада                2012 року.
ІІ. Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення
2. Запорізький окружний адміністративний суд ухвалою від 20 травня 2019 року відмовив у відкритті провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
3. Третій апеляційний адміністративний суд постановою від 09 липня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року - без змін. 
4. Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що поданий позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, оскільки суд у питаннях законності свого рішення не може бути відповідачем у справі, законність рішення суду може бути перевірена відповідно до процесуального законодавства. Суди попередніх інстанцій також зазначили про те, що без проходження процедури, встановленої законами України, неможливо посилатися на рішення суду, як завідомо неправосудного. 
ІІІ. Короткий зміст вимог касаційної скарги
5. Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2019 року і направити справу до суду першої інстанції для продовження її розгляду. 
6. Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувані судові рішення є незаконними та необґрунтованими, ухваленими з порушенням норм процесуального права. Скаржник уважає, що заявлені позовні вимоги підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.
IV. Позиція інших учасників справи
7. Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області, Запорізьким апеляційним судом, Вищою радою правосуддя, Конституційним Судом України та  Міністерством юстиції України подано відзиви на касаційну скаргу з проханням залишити її без задоволення, а оскаржувані ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2019 року - без змін. 
V. Рух справи у суді касаційної інстанції
8. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду ухвалою від 29 серпня 2019 року відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою. 
9. Ухвалою Верховного Суду від 05 лютого 2020 року справу призначено до розгляду в попередньому судовому засіданні на 06 лютого 2020 року.  
VІ. Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги з посиланням на норми права, якими він керувався 
10. Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Також таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.
11. Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
12. Адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, а публічно-правовий спір - це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (пункти 1, 2 частини першої статті 4 КАС України).
13. Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:             1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
14. Пунктом 7 частини першої статті 4 КАС України визначено, що суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг. 
15. Отже, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, в якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій і вирішення якого безпосередньо не віднесено до юрисдикції інших судів. 
16. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження. 
17. Частиною другою статті 19 КАС України встановлено вичерпний перелік справ, на які не поширюється юрисдикція адміністративних судів. За цією статтею такими справами є ті, що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України; що             мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства; про накладення адміністративних стягнень, крім випадків, визначених цим Кодексом; щодо відносин, які відповідно до закону, статуту (положення) громадського об`єднання, саморегулівної організації віднесені до його (її) внутрішньої діяльності або виключної компетенції, крім справ у спорах, визначених пунктами 9, 10 частини першої цієї статті.
18. Отже, КАС України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб`єктом владних повноважень саме управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів. Ці положення не поширюють свою дію на правові ситуації, які вимагають інших форм захисту від стверджувальних порушень прав чи інтересів.
19. Ураховуючи наведене, Верховний Суд уважає, що суди попередніх інстанцій правомірно відмовили у відкритті провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 170 КАС України.
20. У поданій до адміністративного суду позовній заяві ОСОБА_1 заявлено вимоги про визнання дій Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області протиправними при ухваленні завідомо неправосудного рішення та зобов`язання здійснити визнання безпідставним ухвалене рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 листопада              2012 року.
21. Верховний Суд звертає увагу на те, що дії суду (судді), вчинені при виконанні своїх обов`язків щодо здійснення правосуддя (самостійного виду державної діяльності, яка здійснюється шляхом розгляду й вирішення в судових засіданнях адміністративних, цивільних, кримінальних та інших справ в особливій, установленій законом процесуальній формі), є процесуальними, а не управлінськими. Оскарження в будь-який спосіб процесуальних актів, дій (бездіяльності) судів і суддів при розгляді конкретної справи поза передбаченим процесуальним законом порядком не допускається.
22. Отже, зі змісту поданої до адміністративного суду позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 заявила вимоги, які не тільки не належать до юрисдикції адміністративних судів, а взагалі не підлягають судовому розгляду шляхом заявлення позову. Без проходження процедури, встановленої законами України, неможливо посилатися на рішення суду, як завідомо неправосудного.
23. Поняття спору, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується спорів, які не підпадають під юрисдикцію саме адміністративних судів, а також спорів, які взагалі не підлягають судовому розгляду.
24. Аналогічні висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2019 року в справі №9901/296/19 та від 20 листопада 2019 року в справі №808/2167/18. 
25. Наведені в касаційній скарзі мотиви та доводи не спростовують висновків судів попередніх інстанцій і не дають підстав уважати, що ними допущено порушення норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
26. Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. 
27. За таких обставин, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
VІІ. Судові витрати
28. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати не розподіляються.
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
П О С Т А Н О В И В :
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.  
2. Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2019 року в справі №320/3039/19 залишити без змін. 
3. Судові витрати не розподіляються.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий:                                                                                О. В. Кашпур 
Судді:                                                                                           О. Р. Радишевська 
                                                                                                    Н. В. Шевцова