Номер провадження: 22-ц/813/2321/20 
Номер справи місцевого суду: 521/15574/17
Головуючий у першій інстанції Гуревський В. К.
Доповідач Князюк О. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2020 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії:
головуючого Князюка О. В.,
суддів: О. М. Таварткіладзе, А. П. Заїкіна,
за участю секретаря – Віцько А. І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами публічного акціонерного товариства «КБ «ІНВЕСТБАНК» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «ІНВЕСТБАНК» на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 04 червня 2019 року про забезпечення позову по справі за позовом публічного акціонерного товариства «КБ «ІНВЕСТБАНК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «КБ «ІНВЕСТБАНК» Красюка І.І. до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним та за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «КБ «ІНВЕСТБАНК», Державного реєстратора Одеського міського управління юстиції Шинкаренка Юрія Володимировича про визнання договору дійсним, скасування рішення про державну реєстрацію права власності, -

ВСТАНОВИВ:
ОПИСОВА ЧАСТИНА

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ПАТ «КБ «ІНВЕСТБАНК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «ІНВЕСТБАНК» Красюка Ігоря Івановича до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним, за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «КБ «ІНВЕСТБАНК», Державного реєстратора Одеського міського управління юстиції Шинкаренка Юрія Володимировича про визнання договору дійсним, скасування рішення про державну реєстрацію права власності.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 04 червня 2019 року за заявою представника ОСОБА_1 застосовані заходи забезпечення позову, а саме:
заборонено Державному підприємству «ПРОЗОРРО.ПРОДАЖІ» (код ЄДРПОУ 42068925, адреса 01601, м. Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 22) вчиняти будь-які дії щодо проведення електронних торгів через електронну торгову систему PгoZorro.Продажі з реалізації майнових прав на нежитлові споруди №3 із головного корпусу №7, загальною площею 2351,2 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 лоту АДРЕСА_2 ), зокрема заборонити складати (формувати), підписувати, оприлюднювати протоколи електронного аукціону, прийнятті рішення про намір укласти договір, складати (формувати), підписувати, оприлюднювати повідомлення про намір укласти договір про закупівлю;
заборонено Державному підприємству «ПРОЗОРРО.ПРОДАЖІ» (код ЄДРПОУ 42068925, адреса 01601, м. Київ, Бульварно-Кудрявська, будинок 22) вчиняти будь-які дії щодо проведення електронних торгів через електронну торгову систему PгoZorro.Продажі з реалізації майнових прав на нежитлові споруди №3 із головного корпусу №7, загальною площею 2351,2 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема заборонити складати (формувати), підписувати, оприлюднювати протоколи електронного аукціону, прийнятті рішення про намір укласти договір, складати (формувати), підписувати, оприлюднювати повідомлення про намір укласти договір про закупівлю;
заборонено Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «ІНВЕСТБАНК» (код ЄДРПОУ 20935649, 65125, Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 2Б) вчиняти будь-які дії з продажу, відчуження (відступлення) в будь-який спосіб, майнових прав на нежитлові споруди №3 із головного корпусу № 7, загальною площею 2351,2 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ;
заборонено Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (код ЄДРПОУ: 21708016; 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17) вчиняти будь-які дії з щодо продажу, відчуження (відступлення) в будь-який спосіб, майнових прав на нежитлові споруди №3 із головного корпусу №7, загальною площею 2351,2 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ;
заборонено Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «ІНВЕСТБАНК» (код ЄДРПОУ 20935649, 65125, Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 2Б) вчиняти будь-які дії з оформлення результатів електронних торгів з продажу майнових прав на нежитлові споруди №3 із головного корпусу №7, загальною площею 2351,2 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (№ лоту: ОЕ22Н03593), які невиключно можуть полягати у підписанні, надсиланні та затвердженні протоколу електронних торгів, укладанні договору про закупівлю (купівлі-продажу).
Ухвалу суду першої інстанції вмотивовано тим, що спір стосується визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна - нежитлові споруди №3 із головного корпусу №7, загальною площею 2351,2 кв. м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 92742451101, укладений 28 березня 2016 року між ОСОБА_1 та ПАТ «КБ «ІНВЕСТБАНК», посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Таранською А.М. та зареєстрований у реєстрі за №2271; та скасування рішення про державну реєстрацію права власності ПАТ «КБ «ІНВЕСТБАНК» (код ЄДРПОУ 20935649, 65125, Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 2Б) на нежитлові споруди № 3 із головного корпусу № 7, загальною площею 2351,2 кв. м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 92742451101, у цьому суді відкрито провадження за цим позовом, позивач вважає, що з його власності необґрунтовано вибуло майно, що є предметом спору, суд має вжити заходи щодо забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії з майновими права на спірне майно до виконання рішення суду.

24 червня 2019 року представником публічного акціонерного товариства «КБ «ІНВЕСТБАНК» було подано апеляційну скаргу на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 04 червня 2019 року про забезпечення позову, відповідно до якої відповідач просить скасувати зазначену ухвалу та відмовити у задоволенні клопотання про забезпечення позову.

При цьому посилаючись на те, що судом, під час постановлення оскаржуваної ухвали, не досліджено, що приписи ЦПК України містять пряму заборону вжиття заходів забезпечення позову щодо даних правовідносин.
Зокрема суд в оскаржуваній ухвалі не врахував приписи ст. 150 ЦПК України.
Частиною 6 ст. 150 ЦПК України передбачено, що не допускається забезпечення позову шляхом заборони або встановлення обов`язку вчиняти певні дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб при здійсненні тимчасової адміністрації чи ліквідації банку.
Як було зазначено, оскаржуваною ухвалою заборонено Фонду гарантування (в т.ч. і неплатоспроможному ПАТ «КБ «Інвестбанк», який знаходиться в процедурі ліквідації, що здійснюється Фондом гарантування) вчиняти будь-які дії з продажу, відчуження (відступлення) в будь-який спосіб, майнових прав на нежитлові споруди №3 із головного корпусу № 7, загальною площею 2351,2 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .
Станом на момент винесення оскаржуваної ухвали ПАТ «КБ «Інвестбанк» перебуває у процесі ліквідації, яка здійснюється Фондом гарантування відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон).
Відповідно до ст. 44 Закону Національний банк України приймає рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Фонд призначає уповноважену особу Фонду та розпочинає процедуру ліквідації банку в день отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
На підставі рішення Правління Національного банку України від 15 грудня 2016 року № 490-рш/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «КБ «Інвестбанк» до категорії неплатоспроможних» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 15 грудня 2016 року № 2856 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Інвестбанк» та делегування повноважень адміністратора банку» на один місяць з 16 грудня 2016 року по 15 січня 2017 року включно.
Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 1 1 січня 2017 року № 17-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства КБ «Інвестбанк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято тішення від 12 січня 2017 року № 86, «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Інвестбанк» та делегування повноважень ліквідатора банку» строком на два роки з 13 січня 2017 року до 12 січня 2019 року включно.
На підставі пункту 2 частини п`ятої статті 12, частини першої статті 35, частини п`ятої статті 44, частини третьої статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон) виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 27 грудня 2018 року № 3468 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «КБ «ІНВЕСТБАНК» строком на один рік з 13 січня 2019 року до 12 січня 2020 року включно.
Вказана інформація розміщена в мережі Інтернет на сторінці ПАТ «КБ «ІНВЕСТБАНК» та Фонду гарантування, є загальновідомою та доступною.
Зазначені дії щодо майна безпосередньо стосуються здійснення Фондом гарантування процедури ліквідації ПАТ «КБ «ІНВЕСТБАНК», оскільки саме в межах процедури ліквідації Фондом гарантування здійснюються заходи щодо реалізації майна та активів неплатоспроможного банку, зокрема, щодо реалізації активів шляхом проведення відкритих електронних торгів (аукціону).
Очевидно, що з огляду на викладене та пряму заборону встановлену ч. 6 ст. 150 ЦПК України Оскаржувана ухвала про вжиття заходів забезпечення позову прийнята з грубим порушенням норм ЦПК України, а вжиті судом заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.
Крім того, містяться посилання на порушення норм процесуального права, фактичне ухвалення рішення по суті, посилання на судову практику.

22 серпня 2019 року представником Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «ІНВЕСТБАНК» Шилець А.Р. було подано заяву про приєднання до апеляційної скарги на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 05.06.2019 року по справі №521/15574/17 відповідно до якої заявник просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання про забезпечення позову.

При цьому посилаючись на те, що суд безпідставно та всупереч прямій забороні, встановленій ЦПК України, задовольнив заяву про забезпечення позову без з`ясування обставин справи, без дотримання положень ч. 6 ст. 150 ЦПК України та норм Закону України ‹Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
18 листопада 2019 року представником ОСОБА_1 – ОСОБА_2 було подано відзив на апеляційну скаргу та на заяву про приєднання до апеляційної скарги, відповідно до якої позивач вказує, що апеляційні скарги є необгрунтованими, а отже задоволенню не підлягають.

При цьому посилаючись на те, що із урахуванням того, що предметом спору є дійсність Договору купівлі-продажу, предметом якого є спірний об`єкт нерухомого майна, його продаж Апелянтом, Фондом гарантування вкладів, або навіть самою ОСОБА_1 , унеможливить виконання рішення суду, на чию б користь воно не було винесено, адже майно вибуде із власності сторін у справі, а тому визнання судом дійсним договору, вже фактично не зможе захистити права відповідача за зустрічним позовом.
Позивач вказує, що незважаючи на те, що спірний об`єкт нерухомого майна є предметом спору у цій справі, та належить на праві власності відповідачу, позивач в особі Фонду гарантування вкладів вже двічі за час розгляду справи намагається провести аукціон із продажу спірного об`єкта.
Обмеження, передбачені ч. 4, 6 ст. 150 ЦПК України не розповсюджуються на Державне підприємство «ПРОЗОРРОПРОДАЖІ» та ПАТ «КБ «ІНВЕСТБАНК», адже Державне підприємство «ПРОЗОРРОПРОДАЖІ» взагалі не внесено до обмежень, передбачених ч. 4, 6 от. 150 ЦПК України. Обмеження, встановлені ч. 4 ст. 150 ЦПК України, передбачаюоть лише заборону накладення арешгу на майно неплатоспроможного банку, та не забороняють накладати заборони та обмеження вчинення тих чи інших дій неплатоспроможним банком.
Отже суд першої інстанції, встановивши заборону вчиняти будь-які дії Державному
підприємству «ПРОЗОРРО ПРОДАЖІ» та ПАТ «КБ «ІНВЕСТБАНК», не вчиняв неправильного застосування законодавства. В іншій частині апелянт не навів конкретної норми матеріального чи процесуального законодавства, які 6 були порушені судом першої інстанції.
Посилання апелянта на те, що вирішення судом першої інстанції питання про забезпечення позову дорівнювало вирішеншо справи по суті, вмотивовано лише тим, що суд констатував факт, що право власності на згаданий об`єкт нерухомого майна зареєстрований за ОСОБА_1 .
Посилання апелянта на розгляд питання про забезпечення позову без повідомлення сторін та не застосувати зустрічного забезпечення не є підставою для скасування ухвали суду, через відсутність порушення вимог процесуального законодавства.
Посилання Фонду гарантування вкладів на практику Верховного суду є абсолютно не слушним, адже справи не є аналогічними.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю – доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що спір стосується визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна - нежитлових споруд №3 із головного корпусу №7, загальною площею 2351,2 кв. м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 92742451101, укладений 28 березня 2016 року між ОСОБА_1 та ПАТ «КБ «ІНВЕСТБАНК», посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Таранською А.М. та зареєстрований у реєстрі за №2271; та скасування рішення про державну реєстрацію права власності ПАТ «КБ «ІНВЕСТБАНК» (код ЄДРПОУ 20935649, 65125, Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 2Б) на нежитлові споруди № 3 із головного корпусу № 7, загальною площею 2351,2 кв. м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 92742451101, у цьому суді відкрито провадження за цим позовом, позивач вважає, що з його власності необґрунтовано вибуло майно, що є предметом спору, суд має вжити заходи щодо забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії з майновими права на спірне майно до виконання рішення суду.
Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Відповідно до положень ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.
Відповідно до ч.2 ст.150 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.
Частиною 3 ст. 150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Відповідно до частин 6, 7, 8 ст.150 ЦПК України не допускається забезпечення позову шляхом зупинення тимчасової адміністрації або ліквідації банку, заборони або встановлення обов`язку вчиняти певні дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб при здійсненні тимчасової адміністрації чи ліквідації банку. Не допускається забезпечення позову шляхом зупинення рішень, актів Національного банку України, а також встановлення для Національного банку України заборони або обов`язку вчиняти певні дії. Не допускається забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії за позовами власників або кредиторів неплатоспроможного банку до такого банку або Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Відповідно до ч.10 ст.150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.
Пункт 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» встановлює, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.
Судом встановлено, що на підставі рішення Правління Національного банку України від 15 грудня 2016 року № 490-рш/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «КБ «Інвестбанк» до категорії неплатоспроможних» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 15 грудня 2016 року № 2856 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Інвестбанк» та делегування повноважень адміністратора банку» на один місяць з 16 грудня 2016 року по 15 січня 2017 року включно.
Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 1 1 січня 2017 року № 17-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства КБ «Інвестбанк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято тішення від 12 січня 2017 року № 86, «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Інвестбанк» та делегування повноважень ліквідатора банку» строком на два роки з 13 січня 2017 року до 12 січня 2019 року включно.
На підставі пункту 2 частини п`ятої статті 12, частини першої статті 35, частини п`ятої статті 44, частини третьої статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 27 грудня 2018 року № 3468 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «КБ «ІНВЕСТБАНК» строком на один рік з 13 січня 2019 року до 12 січня 2020 року включно.
Вказана інформація розміщена в мережі Інтернет на сторінці ПАТ «КБ «ІНВЕСТБАНК» та Фонду гарантування, є загальновідомою та доступною.
Пунктом 17 частини 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/а бо ліквідації банку.
Відповідно до ч.1 ст.48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює такі повноваження: зокрема, здійснює повноваження органів управління банку; приймає в управління майно (у тому числі кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу, виконує функції з управління - продає майно банку.
Таким чином, вказані дії належать до компетенції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та/або уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку, які вчиняються ними безпосередньо, або шляхом вчинення дії від імені банку, який ліквідується, оскільки Фонд гарантування вкладів фізичних осіб або уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ліквідацію банку здійснюють повноваження органів управління банку.
З огляду на викладене, заборона організаторам (операторам, електронним майданчикам) відкритих торгів (аукціонів, «голландського» аукціону), адміністраторам електронної торгової системи ProZorro.Продажі, ДП «Прозорро.Продажі», а також будь-яким іншим фізичним та юридичним особам вчиняти будь-які дії, направлені на організацію та/або проведення електронних торгів (аукціону), а також оформлення їх результатів, стосуються прав Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення заходів щодо реалізації майна та активів неплатоспроможного банку.
Суд апеляційної інстанції погоджується із доводами, викладеними у апеляційних скаргах Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «ІНВЕСТБАНК» та ПАТ «КБ «ІНВЕСТБАНК», і вважає, що у випадку задоволення заяви про забезпечення позову, суд фактично заборонив би дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «ІНВЕСТБАНК», спрямовані на виконання передбачених законом функцій Фонду щодо ліквідації неплатоспроможного банку.
Також, апеляційний суд ураховує, що судом першої інстанції не дотримано вимог імперативних норм законодавства – ЦПК України.
Виходячи із зазначеного, колегія приходить до висновку щодо необхідності відмовити у задоволенні наведеної заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову за вищевикладеного обґрунтування.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 4 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з порушенням норм процесуального права.
На підставі вищевикладеного, колегія судів вважає, що оскаржена ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, а тому підлягає скасуванню з ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову.
Виходячи з викладеного, апеляційні скарги публічного акціонерного товариства «КБ «ІНВЕСТБАНК» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «ІНВЕСТБАНК» підлягають задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 382-384 ЦПК України, суд,
постановив:
Апеляційні скарги публічного акціонерного товариства «КБ «ІНВЕСТБАНК» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «ІНВЕСТБАНК» – задовольнити .
Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 04 червня 2019 року про забезпечення позову – скасувати.
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову по справі за позовом публічного акціонерного товариства «КБ «ІНВЕСТБАНК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «КБ «ІНВЕСТБАНК» Красюка І.І. до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним та за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «КБ «ІНВЕСТБАНК», Державного реєстратора Одеського міського управління юстиції Шинкаренка Юрія Володимировича про визнання договору дійсним, скасування рішення про державну реєстрацію права власності - відмовити у повному обсязі.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 17 лютого 2020 року.
Головуючий:                                                                         О. В. Князюк
Судді:                                                   О. М. Таварткіладзе
А. П. Заїкін