Справа № 450/1105/19                        Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А. 
Провадження № 22-ц/811/3551/19                Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

23 січня 2020 року м.Львів

Справа № 450/1105/19
       Провадження № 22ц/811/3551/19

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,
суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,
секретар Іванова О.О.

розглянув апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК»
на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області, ухвалене у м. Пустомити 5 липня 2019 року у складі судді  Кукси Д.А.
у справі за позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення боргу, -
встановив:        
2 квітня 2019 року позивач звернувся з цим позовом. В обґрунтування позову посилається на те, що з ініціативи ОСОБА_1 29 грудня 2008 року підписно заяву № б/н, згідно якої він отримав кредит у розмірі 21 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Вказує, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Стверджує, що позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, зокрема, забезпечив відповідачу можливість доступу до карткового рахунку різними можливими шляхами, в тому числі за допомогою картки та фінансового телефону. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговим зобов`язанням та станом на 18 лютого 2019 року загальна заборгованість, що підлягає стягненню з відповідача, складає 72 065, 55 грн., яка складається з наступного: 32371, 47 грн. - заборгованість за кредитом; 16 900, 64 грн. – заборгованість за простроченим тілом кредиту; 18373, 65 грн. – нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 750 грн. - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг – 250 грн. штраф (фіксована частина), 3419, 79 гр. – штраф (процентна складова). Просить позов задовольнити.
Оскаржуваним рішенням  позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК», заборгованість за кредитним договором б/н від 29 грудня 2008 року (тіло кредиту) у розмірі 32 371, 47 грн. 
Вирішено питання судових витрат.
В решті позову відмовлено.
Рішення суду оскаржує позивач. Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, таким, що винесене з порушенням норм матеріального права. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на доводи позовної заяви. 
Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до частин 4,5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.
Рішення суду першої інстанції мотивовано наступним. 
Суд першої інстанції у рішенні зазначає, що заява не містить жодної інформації про те, що за отриманням яких саме послуг звернувся до банку відповідач та у заяві не зазначена процентна ставка. У цьому документі зазначено, що відповідач ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.
Суд першої інстанції виходив з того, що оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
У заяві позичальника від 29 грудня 2008 року процентна ставка не зазначена.
Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.
Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками на поточну і прострочену заборгованість за користування кредитними коштами, а також пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами.
Суд зазначає, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме ця довідка про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна» та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком розмірах і порядках нарахування.
Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15).
Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПРИВАТБАНКУ, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана відповідачем і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. 
Суд прийшов до висновку, що відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, оскільки відсутній обов`язок відповідача по їх сплаті позивачу у заяві від 29 грудня 2008 року.
Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПРИВАТБАНКУ ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/не можуть вважатися складовою частиною кредитного договору. 
Постановляючи рішення, суд першої інстанції посилався на те, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Правила надання банківських послуг ПРИВАТБАНКУ, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.
Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПРИВАТБАНКУ (ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/pages/70/), які містяться в матеріалах справи, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 29 грудня 2008 року шляхом підписання заяви. 
Суд першої інстанції прийшов до висновку, що відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.
Суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» штрафів за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань, та відмовив у задоволенні позову про стягнення з відповідача 16 900, 64 грн. – заборгованості за простроченим тілом кредиту; 18373, 65 грн. –пені за прострочене зобов`язання; 750 грн. - пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг – 250, 00 грн. штраф (фіксована частина), 3419, 79 гр. – штраф (процентна складова), у зв`язку з безпідставністю позовних вимог в цій частині через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по його сплаті позивачу у заяві від 29 грудня 2008 року, оскільки Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПРИВАТБАНКУ, не можуть вважатися складовою частиною цього кредитного договору.
Укладений сторонами кредитний договір від 29 грудня 2008 року у виді заяви, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним).
Суд першої інстанції прийшов до висновку, про наявність правових підстав для стягнення з боржника суми непогашеного тіла кредиту в розмірі 32 371,47 грн.
Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції з урахуванням наступного.
Відповідно до  ст. ст. 1054, 1056-1 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується  повернути кредит і сплатити проценти, визначені у договорі. 
Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч.2 ст. 1046 цього Кодексу).
До відносин за кредитним договором застосовуються положення, що регулюють договір позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору
Згідно зі ст.ст. 525, 526, 527, 530, 536, 610, 612, 615, 629 цього Кодексу зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону, договір є обов`язковим для виконання сторонами. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається та не звільняє. Зобов`язання має виконуватись належним чином. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строки, встановлені договором. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. 
Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК Українидоговором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Підписавши заяву, фізична особа приєднується до запропонованих банком Умов та Правил надання банківських послуг, що підтверджується його особистим підписом. 
Особливістю договору приєднання є те, що позичальник приймає і погоджується із запропонованими кредитором умовами без права вносити свої пропозиції щодо цих умов. 
Встановлено, що ОСОБА_1 підписав заяву, відповідно до якої отримав кредит у вигляді встановленого ліміту кредитування на платіжну картку. Факт звернення відповідача до банку підтверджується наданою позивачем копією заяви і копією паспорта відповідача.
Відповідно до наданого банком розрахунку, заборгованість відповідача перед банком станом на 18 лютого 2019 року становить 72 065, 55 грн. Складається з 32 371, 47 грн. - заборгованість за кредитом; 16 900, 64 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 18 373, 65 грн.- пеня за прострочене зобов`язання; 750 грн. – пеня за несвоєчасну сплату боргу на суму від 100 грн.; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та Правил надання банківських послуг: 250 грн. – штраф (фіксована частина); 3 419, 79 грн. штраф (процентна складова).
Довідкою про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна» та Витягом з Умов та Правил надання банківських послуг в ПРИВАТБАНКУ ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: http://privatbank.ua/terms/pages/70/, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору (12 місяців з моменту підписання), позовну давність щодо вимог банку та інші умови.
З моменту підписання заяви, між сторонами укладений договір шляхом приєднання Лютого ОСОБА_2 .Р. до запропонованого банком договору.
Відповідно до ст. 633 ЦК України, договори, які укладаються банком з фізичними особами, є публічними. Частинами 2 та 3 ст. 633 цього Кодексу передбачено, що умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів.
Підпис відповідача у заяві свідчить про те, що він ознайомлений із відповідними документами, а отже повністю погоджується з умовами кредитування та отриманням кредиту саме на таких умовах.
Встановлено, що згідно з укладеним договором б/н від 26 грудня 2008 року, а не 29 грудня 2008 року, як вказав суд першої інстанції, відповідач отримав кредит у розмірі 500 грн., який в подальшому збільшено до 21 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків на рік за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив своїм підписом, що ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, одержання нею картки та ОСОБА_3 .
Цього ж дня сторони підписали довідку про умови кредитування з використанням кредитки «УНІВЕРСАЛЬНА», 30 днів пільгового періоду», у якій передбачені характеристикии і значення. Зокрема, сторони обумовили базову відсоткову ставку за користування кредитом (3%); розмір щомісячних платежів у розмірі 7% від заборгованості; строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним; розмір комісії за несвоєчасне погашення заборгованості – 1% від суми заборгованості, але не менше 10 грн., тощо. У цій довідці зазначено, що позичальник ознайомлений з фінансовими умовами надання кредитки «УНІВЕРСАЛЬНА», 30 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів, про що свідчить його підпис.
26 грудня 2008 року позичальник підписав довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки, де погоджено всі істотні умови кредитного договору. Тобто умови договору погоджені позичальником з додержанням письмової форми.

       Належить вважати, що сторони уклали договір, умови якого зафіксовані в анкеті-заяві та довідці про умови кредитування, які підписані відповідачем.

       Укладення сторонами договору шляхом підписання анкети заяви та довідки відповідає вимогам статей 633 і 634 ЦК України щодо порядку укладення договору приєднання. 
Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі. Відповідач користувався наданими йому коштами, що стверджується наданим розрахунком заборгованості, але кошти банку не повернув в повному обсязі та допустив заборгованість.
Частиною другою ст. 642 ЦК України передбачено, що якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору, яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
Відповідно до розділу 1 загальних положень Умов та Правил, які розміщені на офіційному сайті позивача, ПАТ «ПРИВАТБАНК» публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує Умови та Правила, які є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Клієнт отримує доступ до всіх послуг банку без обмежень.
Пунктом 6.5 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.
Власник карти зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту згідно п. 6.7 Умов та Правил надання банківських послуг.
Згідно з ч. 1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Відповідно до положень ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Статтею 207 цього Кодексу передбачено, що правочин вважається таким, що укладений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Із заяви від 26 грудня 2008 року (а.с. 13) вбачається, що вона містить: персональні дані, адресу проживання, та іншу додаткову інформацію, необхідну для отримання кредитної картки. Вказана відповідачем інформація про себе заповнена особисто. З анкети-заяви вбачається, що ОСОБА_1 висловив згоду на укладення договору та особистим підписом засвідчив, що він ознайомився і згідний з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку.
На виконання умов договору позичальнику надано кредитну картку, якою він користувався.
Відтак, сторонами при укладенні кредитного договору були досягнути усі істотні умови договору.
Ураховуючи те, що відповідно доч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, то відсутність підпису відповідача в Умовах та Правилах надання банківських послуг, при наявності її письмового свідчення про те, що вінознайомлений у письмовому вигляді та погоджується  з Умовами та Правилами, Тарифами, що заява разом із Умовами та Тарифами складають договір про надання банківських послуг; не є підставоювважати, що при укладенні договору не дотримана його форма, передбачена законом.
Шляхом підписання заяви і довідки відповідач приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг. Заява разом з Умовами та Правилами, Тарифами і довідкою є договором про надання банківських послуг.
З виписки руху коштів вбачається, що відповідач користувався коштами.
Постановою Верховного Суду від 11 вересня 2019 року передбачено, що відповідно до ст. ст. 57 – 60, 131-132, 137, 177, 179, 185, 194, 212-215 ЦПК України визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, розрахунків, з яких суд виходив при вирішенні позовів, що стосуються, зокрема, грошових вимог (дослідження обґрунтованості, правильності розрахунку, наявності доказів, що їх підтверджують).
Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.
Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.
Відповідно до ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Разом з тим, стягнення і пені і штрафу належить вважати подвійним стягненням.
Суд першої інстанції на ці обставини уваги не звернув.
Оскільки відповідач своєчасно не надав банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості, з урахуванням встановленого та вимог ст.ст. 509,526,1054 ЦК України, належить зробити висновок про невиконання ним умов кредитного договору та порушення прав банку, які підлягають судовому захисту.
Виходячи з аналізу наявних у справі доказів щодо їх достовірності, допустимості кожного окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності; колегія суддів приходить до висновку про підставність позову в частині стягнення заборгованості за кредитом в повному об`ємі- і 16 900, 64 заборгованості за простроченим тілом кредиту, а також неустойки у виді штрафу.
Колегія суддів, з урахуванням встановленого, вважає, що апеляційну скаргу банку належить задовольнити частково, а саме: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, яка складається з наступного: 32 371, 47 грн. - заборгованість за кредитом; 16 900, 64 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 250 грн. – штраф (фіксована частина); 3 419, 79 грн. штраф (процентна складова), всього – 52 941,90 грн., у задоволенні вимог про стягнення неустойки у виді пені належить відмовити, оскільки це буде подвійним стягненням
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягає стягненню 3 527, 92 грн. судового збору пропорційно до задоволених вимог.
Керуючись: ст. ст. 141, 367, п. 2 ч.1 ст.374, ст.ст. 376, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-
                                            п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.
Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 5 липня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення.
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) в користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001, Код ЄДРПОУ 14360570, рах. № НОМЕР_2 , МФО №305299) 52 941,90 грн. (п`ятдесят дві тисячі дев`ятсот сорок одну грн., 90 коп.) заборгованості за кредитним договором без номера від 26 грудня 2008 року та 3 527, 92 грн.  ( три тисячі п`ятсот двадцять сім грн., 92 коп.) судового збору.
В решті позову відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст судового рішення складено 23 січня 2020 року.

Головуючий 

Судді