ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 м.Рівне, вул.Яворницького, 59
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року                                                                                   Справа № 918/314/19 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Розізнана І.В. ,  суддя Мельник О.В. 

секретар судового засідання Новосельська О.В.,

представники учасників справи:
позивача-              Мануїлова О.С., Вернидуб Д.В.;
відповідача 1-       Щербяк Ю.В.;
відповідача 2-       не з`явився;
третьої особи-       не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт-Лайн» на рішення господарського суду Рівненської області від 11.09.2019р., повний текст якого складено 23.09.2019 року, у справі №918/314/19 (суддя Пашкевич І.О.)

за позовом           ОСОБА_1 с.Городище Рівненського р-ну Рівненської обл.
до                            1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт-Лайн» м.Рівне
    2. ОСОБА_3 м.Рівне
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів -  
     ОСОБА_4 м.Рівне
про визнання недійсними рішень зборів учасників,-

У травні 2019    ОСОБА_1 подала до господарського суду Рівненської облас-ті позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт-Лайн» (надалі в тексті - Товарис-тво) та ОСОБА_3 про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників Товариства, оформлених протоколом загальних зборів від 20.05.2014р. та протоколом загальних зборів від 18.12.2017р.(т.1, арк.справи 3-7).
Ухвалою господарського суд Рівненської області від 16.05.2019р. відкрито провадження у справі №918/317/19 та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостій-них вимог на предмет спору на стороні відповідача -  ОСОБА_4 .(т.1, арк. справи 1-2).
Під час провадження в суді першої інстанції    ОСОБА_1 змінила ім`я на ОСОБА_1 .(т.1, арк.справи 92, 105-106).
Рішенням господарського суду Рівненської області від 11.09.2019р. позов задоволено част-ково. Визнано недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства, оформленого протоко-лом загальних зборів від 18.12.2017р., посвідченого нотаріально 20.03.2018р. щодо звільнення ОСОБА_1  з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт-Лайн» та призначення директором    ОСОБА_4 . В решті позовних вимог від-мовлено. Суд вмотивував своє рішення тим, що ухвала про затвердження мирової угоди у справі №569/678/14-ц, внаслідок прийняття якої  ОСОБА_3 набула права власності на земельну ді-лянку  площею 1,77 га в  АДРЕСА_1 , призначену для обслуговування будівель і споруд - скасована 06.02.2018р., тобто є такою, що не несе жодних правових наслідків, відтак корпоративні права щодо управління Товариством ОСОБА_3 внаслідок внесення до статут-ного капіталу Товариства земельних ділянок площами 1,4303 га та 0,3397 га, набуті без достатньої правової підстави. Тому позов про визнання недійсним рішення загальних зборів Товариства, оформлених протоколом від 20.05.2014р. є обґрунтованим, однак у задоволенні такого позову від-мовлено у зв`язку з пропуском позовної давності без поважних причин. При цьому, задовольняючи позов в частині визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства оформленого протоколом від 18.12.2017р., посвідченого нотаріально 20.03.2018р. суд першої інстанції виходив з того, що Товариство не надано доказів повідомлення учасника  ОСОБА_1 про скликання зборів та наголосив, що оспорюване рішення прийнято саме 20.03.2018р.(т.1, арк.справи 168-172).
Не погоджуючись із рішенням, Позивач та Відповідач-1 подали скарги до Північно-західно-го апеляційного господарського суду,
Позивач не погоджується із рішенням в частині відмови в задоволенні позову з підстав пропуску строку позовної давності та ухватити в цій частині нове рішення про задоволення по-зовних вимог в повному обсязі. Обґрунтовуючи свою скаргу Позивач зазначає, що господарський суд першої інстанції неповно з`ясував всі обставини справи, ухваливши рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права. На думку Скаржника, суд безпідставно не взяв до уваги той факт, що строк звернення до суду в даній справі прямонаслідково залежить від дій ОСОБА_3 як позивача в іншій справі №569/678/14-ц, яка змінила 11.04.2019 р . позовні вимоги, не претендуючи на визнання за нею права на спірні земельні ділянки, а отже фактично відмови-лась від корпоративних прав, отриманих за рахунок цих земельних ділянок. Як стало відомо вже після прийняття рішення у справі, ще під час підготовчого провадження 23.07.2019р. ОСОБА_4 , який був присутній в судових засіданнях як третя особа та як представник TзOB «Комфорт-Лайн», діючи як фізична особа подав позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт-Лайн» і   ОСОБА_3 про скасування записів про державну реєстрацію спірних земе-льних ділянок за ТзОВ «Комфорт-Лайн», яку Рівненський міський суд ухвалою від 19.08.2019р. прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі №569/14094/19. В підготовчому засіданні Рівненського міського суду представник ТзОВ «Комфорт-Лайн» та ОСОБА_3 07.10.2019р. особисто подавали заяви про визнання позовних вимог ОСОБА_4 щодо скасування державної реєстрації земельних ділянок саме з підстав наявності постанови апеляційного суду Рівненської області від 06.02.2018р. Тобто, ОСОБА_4 як фізична особа-громадянин подав позов до ТзОВ «Комфорт-Лайн», де є на даний час директором та до ОСОБА_3 , яка на даний час є учасни-ком ТзОВ «Комфорт-Лайн» з часткою в 98,4% про скасування державної реєстрації земельних ділянок і цей позов відповідачі ТзОВ «Комфорт-Лайн» та ОСОБА_3 визнали в повному об-сязі. Такі обставини підлягають додатковому дослідженню судом апеляційної інстанції, адже про вказані обставини Позивач дізнався випадково лише 07.10.2019р. За сукупністю зазначених обс-тавин посилання Відповідача на пропуск строку позовної давності є безпідставним, а рішення суду про відмову в задоволенні позову в зв`язку з пропуском строку позовної давності - передчасним. (т.1, арк.справи 183-188).
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.10.2019р. відкрито апеляційне провадження у справі №918/314/19 за скаргою Позивача - ОСОБА_1 .(т.2, арк.справи 181).
Звертаючись із своєю апеляційною скаргою, Відповідач-1 просить скасувати рішення гос-подарського суду Рівненської області від 11.09.2019р. у даній справі та прийняти нове рішення, яким у позові       ОСОБА_1 відмовити повністю за безпідставністю та необґрунтованістю. Вмотивовуючи скаргу Відповідач-1 наголошує на помилковості висновку суду, що ті корпоративні відносини, які виникли і існували з 20.05.2014р. є протиправними через судове рішення, яке прийняте по спливу трьох років 06.02.2018р., оскільки, законність рішення загальних зборів оцінюється на момент їх прийняття, а обставин щодо скасування ухвали про затвердження мирової угоди на той час не існувало. Дії із внесення земельних ділянок до статутного капіталу ТзОВ «Комфорт-Лайн» не є такими, що суперечили законодавству на момент їх вчинення, а відтак скасування ухвали про затвердження мирової угоди - не є підставою для визнання дій ОСОБА_3 неправомірними. Підстави для перерозподілу часток учасників Товариства виникнуть лише тоді, коли буде скасовано записи про державну реєстрацію права власності на земельні ділянки за ТзОВ «Комфорт-Лайн», оскільки, це питання стосується не лише корпоративних прав учасників, а й сплати земельного податку, а також відносин оренди, які існували протягом усього цього часу. Крім того, суд не залучив до участі у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , котрі є колишніми учасниками Товариства і дане рішення стосувалось їх прав та за-конних інтересів. Відповідач-1 вважає, що вказавши про ненадання Відповідачем доказів пові-домлення    ОСОБА_1 про скликання зборів та повідомлення про прийняте без її участі рішення - суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, а також за межі передба-ченого законодавством порядку зміни стороною підстав позову та послався в оскаржуваному рі-шенні на зазначені обставини, як на підставу для задоволення позовних вимог ОСОБА_1(т.1, арк.справи 215-217).
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.11.2019р. відкрито апеляційне провадження у справі №918/314/19 за скаргою Відповідача-1 - ТзОВ «Комфорт-Лайн». Також вирішено розглядати скаргу ТзОВ «Комфорт-Лайн» в межах одного апеляційного провад-ження зі скаргою  ОСОБА_1(т.1, арк.справи 234).
Ухвалами від 26.11.2019р. та 20.12.2019р. розгляд справи відкладався. Крім того, у зв`язку з розглядом заяви Відповідача про відвід головуючого судді Грязнова В.В., розгляд справи приз-начено на 11.02.2020р.(т.1, арк.справи 256; т.2, арк.справи 24, 53-56, 59-62, 65-69, 79).
25.11.2019р. через канцелярію суду надійшов відзив Відповідача-1, у якому він заперечує проти задоволення апеляційної скарги Позивача та наголошує, що переривання строку позовної давності можливе лише в межах такого строку, а не після його закінчення.(т.1, арк.справи 239-241).
20.12.2019р. Позивач подав заяву про закриття провадження за скаргою Відповідача-1 та 11.01.2020р. додаткові обґрунтування до заяви, у задоволенні якої відмовлено ухвалою від 11.02. 2020р.(т.2, арк.справи 5-7, 28-31, 102-104).
14.01.2020р. Відповідач-1 подав письмові пояснення у яких наголошує на необхідності роз-гляду справи в межах предмета та підстав позову.(т.2, арк.справи 52).
10.02.2020р. через канцелярію суду надійшла заява Відповідача-2 про вжиття заходів про-цесуального примусу до представника Позивача - адвоката Вернидуба Дмитра Вікторовича. Заява обґрунтована тим, що останній з метою затягування судового розгляду справи та створення переш-код для ухвалення судом справедливого рішення, подає численні завідомо безпідставні заяви та клопотання.
В судовому засіданні 11.02.2020р. апеляційний суд відмовив у задоволенні заяви про вжиття заходів процесуального примусу до адвоката Вернидуба Д.В. з огляду на те, що подані Відповідачем клопотання розглянуті апеляційним судом під час апеляційного провадження. Колегія суддів у судовому засіданні 11.02.2020р. розглянула апеляційну скаргу в порядку частин 4-9 статті 270 ГПК України.
У всіх судових засіданнях апеляційної інстанції представники Позивача підтримали свою апеляційну скаргу в повному обсязі та надали пояснення в обґрунтування своєї правової позиції. Наголошували, що строк позовної давності не пропущено, оскільки початок його перебігу пов'-язаний саме з діями  ОСОБА_3 у цивільній справі №569/678/14-ц щодо зміни предмета позо-ву 11.01.2019р. і саме з цього моменту починається перебіг строку позовної давності. Крім того, зауважили, що у судовому засіданні суду першої інстанції повідомляли про неповідомлення  ОСОБА_1 про скликання загальних зборів 18.12.2017р. Заперечили проти задоволення апеляційної скарги Відповідача-1.
Представник Відповідача-1 підтримав свою апеляційну скаргу в повному обсязі та наголо-шував на безпідставності звернення із таким позовом, а також правомірності проведення загальних зборів учасників Товариства як 20.05.2014р. так і 18.12.2017р. звертав увагу суду про порушення судом першої інстанції норм процесуального права шляхом самостійної зміни підстав позову в частині скасування рішення загальних зборів учасників Товариства, оформлених протоколом від 18.12.2017р. Крім того, заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги Позивача.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність додержання судом першої інстан-ції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд
ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з матеріалів справи, згідно пункту 1.1 статуту - Товариство з обмеженою від-повідальністю «Комфорт-Лайн» створене шляхом добровільного об`єднання засновниками (учас-никами) власних матеріальних цінностей та грошових вкладів з метою одержання прибутку та здійснення підприємницької діяльності, реалізації економічних інтересів засновників (учасників) та працівників Товариства.(т.1, арк. справи 140-146). 
Матеріалами справи стверджено, що 20.05.2014р. відбулись загальні збори учасників Това-риства, на яких були присутні учасники, що володіли 100% голосів, а саме: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 та суб`єкт підприємницької діяльності-фізична особа    ОСОБА_4 , що володі-ли 20% голосів кожен.(т.1, арк.справи 18-22).
Рішеннями загальних зборів учасників Товариства, оформленими протоколом №1 від 20.05. 2014р. затвердили рішення про відчуження учасниками товариства ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 належних їм часток в статутному капіталі ТзОВ «Комфорт-Лайн» в розмірі 20% кожна, а в цілому 60% на користь ОСОБА_1 шляхом укладення договорів купівлі-продажу часток в статутному капіталі Товариства. Вирішили, що подальша участь ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в складі учасників Товариства припиняється у зв`язку з відчуженням належних їм часток. В результаті прийнятого рішення статутний капітал Товариства перерозподілено: ОСОБА_1  - 80% у статутному капіталі та ОСОБА_3  - 20%. 

Пунктом 3 порядку денного загальних зборів учасників Товариства 20.05.2014р. задоволено пропозицію    ОСОБА_1 про внесення учасником  Товариства ОСОБА_3 додаткового внеску до статутного капіталу (фонду) Товариства, а саме: земельних ділянок з кадастровим номером 5610100000:01:002:0142 площею 1,4303 га вартістю 650 000 грн. та з кадастровим номером 5610100000:01:002:0141 площею 0,3397 га вартістю 350 000 грн., з ці-льовим призначенням - для обслуговування будівель та споруд, за адресою: АДРЕСА_1 , належних ОСОБА_3 на праві власності згідно свідоцтв про право власності на нерухоме майно від 12.05.2014р. серії НОМЕР_5, індексний номер 21480854 та від 12.05.2014 року серії НОМЕР_1 , індексний номер 21478911.
Внаслідок внесення ОСОБА_3 додаткового внеску до статутного капіталу у вигляді зазначених земельних ділянок, частки учасників перерозподілились і склали:  ОСОБА_3  - 98,40% статутного капіталу, ОСОБА_1  - 1,60 %  статутного капіталу Товариства.
На підставі зазначених рішень загальних зборів Товариства від 20.05.2014р. внесено зміни Статуту Товариства, згідно з якими, учасниками  та власниками Товариства є громадяни України:    ОСОБА_3 з часткою 98,40% у статутному капіталі та  ОСОБА_1 з часткою в розмірі 1,60% статутного капіталу та зареєстровано такі зміни у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.(т.1, арк.справи 25, 141). 
Крім того, право власності на земельні ділянки площею 1,4303 га, кадастровим номером 5610100000:01:002:0142 та площею 0,3397 га, кадастровим №5610100000:01:002:0141 зареєстрова-но у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ТзОВ «Комфорт-Лайн» 02.07.2014 року.(т.1, арк.справи 55-59).
Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_3 набула право власності на земельні ділянки площею 1,4303 га, кадастровим №5610100000:01:002:0142 та площею 0,3397 га, кадастровим №5610100000:01:002:0141 на підставі ухвали Рівненського міського суду від 17.03.2014р. у цвіль-ній справі №569/678/14-ц, якою затверджено мирову угоду. Умовами мирової угоди  ОСОБА_1 та ОСОБА_4 визнали, що їх заборгованість перед  ОСОБА_3 на момент укладення мирової угоди становить 657 000 гривень за розпискою;    ОСОБА_1 та    ОСОБА_4 не заперечують, щоб за ОСОБА_3 було визнано право власності на земельну ділянку загальною площею 17 700 м2 в АДРЕСА_1 , яка призначена для обслуговування будівель і споруд; визнано за ОСОБА_3 право приватної власності на земельну ділянку площею 17 700 м2, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , призначена для обслуговування будівель і споруд. (т.1, арк.справи 28).
З матеріалів справи вбачається, що 06.02.2018р. постановою Апеляційного суду Рівненської області скасовано ухвалу Рівненського міського суду від 17.03.2014р. у цивільній справі №569/ 678/14-ц, справу направлено на новий розгляд, у зв`язку з порушенням норм процесуального права. Апеляційний суд Рівненської області встановив, що у засіданнях суду першої інстанції, коли зат-верджувалась вказана мирова угода, ОСОБА_1 була відсутня та згоди на її затвердження не надавала, що свідчить про порушення прав останньої на розпорядження майном, яке знаходилось у спільній сумісній власності подружжя.(т.1, арк.справи 29-31).

Крім того, матеріали справи свідчать, що рішенням загальних зборів учасників Товариства від 18.12.2017р., оформленого протоколом №4, участь у яких взяла ОСОБА_3 як учасник То-вариства з часткою у статутному капіталі 98,40%, - звільнено ОСОБА_1 з посади директора ТзОВ «Комфорт-Лайн» та призначено директором на підставі його заяви  ОСОБА_4.(т.1, арк.справи 23-24)
До матеріалів справи додано копію останньої сторінки із реєстрації посвідчення підписів ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , такого змісту: «не, Рівненська область, Україна, двадцятого березня дві тисячі вісімнадцятого року. Я, Табінський О.І., приват-ний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу, засвідчую справжність підписів  ОСОБА_3 та    ОСОБА_6 , які зроблено у моїй присутності. Особи    ОСОБА_3  та     ОСОБА_6 , які підписали документ, встановлено, їх дієздатність перевірено. Зареєстровано у реєстрі за №515, 516. Стягнуто плати за домовленістю. Приватний нотаріус». Копія містить відтиски печаток нотаріуса Табінського О.І. з підписом державного реєстратора, відмітку «згідно з оригіналом», а також даний документ прошито, пронумеровано, скріплено печаткою 2 арк.(т.1, арк.справи 24-зворот).

Вважаючи рішення загальних зборів учасників Товариства від 20.05.2014р. в частині збі-льшення частки в статутному капіталі Товариства ОСОБА_3 та рішення від 18.12.2017р. щодо звільнення з посади директора, такими що порушують права учасника Товариства, ОСОБА_1 звернулась з позовом про визнання таких рішень недійсними.
Позивач у позовній заяві зазначив, що оскільки скасовано ухвалу суду, як правову підставу набуття права власності на земельну ділянку загальною площею 1,77 га, то юридичним наслідком є скасування права власності ОСОБА_3 та неможливість розпоряджатись даною земельною ділянкою, як в спосіб поділу земельної ділянки на дві ділянки площами 1,4303 га та 0,3397 га, так і внесення їх до статутного капіталу ТзОВ «Комфорт-Лайн». Крім того, рішенням загальних зборів учасників ТзОВ «Комфорт-Лайн» від 18.12.2017р., оформленого протоколом №4, який на переко-нання Позивача був підписаний лише 20.03.2018р. -     ОСОБА_1 було звільнено з посади директора ТзОВ «Комфорт-Лайн» та призначено директором ОСОБА_4 Позивач вва-жає, що в зв`язку із скасуванням права власності ОСОБА_3 на земельні ділянки, розташовані за адресою АДРЕСА_1 юридичним наслідком є скасування рішень загальних зборів учасників Товариства, оформлених протоколами №1 від 20.05.2014р. щодо внесення даних земельних ділянок до статутного капіталу та зміну частки учасника ОСОБА_3 та протоколом №4 від 18.12.2017р. щодо зміни директора Товариства, оскільки після скасування ухвали від 17.03. 2014р. всі подальші дії ОСОБА_3 є нікчемними, тобто такими, що не підлягають додатково визнанню недійсними.(т.1, арк.справи 3-7).

Перевіривши додержання судом першої інстанції норм процесуального права, апеляційний суд вважає, що скарга Позивача безпідставна та не підлягає задоволенню, натомість скарга Відпо-відача-1 обґрунтована з огляду на наступне:
Оскільки предметом даного спору є визнання недійсними рішень загальних зборів Товариства - даний спір є корпоративним, враховуючи як суб`єктний склад учасників спору, так і підстави, якими обґрунтовується позов. 
14 червня 2018р. набрав чинності Закон України «Про товариства з обмеженою та додатко-вою відповідальністю», відповідно до п.2 Прикінцевих і перехідних положень якого визнано та-ким, що втратив чинність, Закон України «Про господарські товариства» (Відомості Верховної Ра-ди України, 1991р., №49, ст.682 із наступними змінами) у частині, що стосується товариств з обме-женою відповідальністю та товариств з додатковою відповідальністю.
Разом з тим, враховуючи, що спірні правовідносини виникли до 14.06.2018р., а судові рішення у цивільній справі №569/678/14-ц прийняті до зазначеної дати і на підставі Закону Ук-раїни «Про господарські товариства» від 19.09.1991р. - судова колегія під час розгляду апеляційної скарги застосовує законодавство про господарські товариства в редакції, чинній до 14.06.2018р., а також у зв`язку із триваючими відносинами учасників Товариства чинне законодавство.
Товариство з обмеженою відповідальністю - є одним з видів господарських товариств. (ст.ст.79, 80 Господарського кодексу України та ст.113 Цивільного кодексу України).
В своїй діяльності товариство з обмеженою відповідальністю (станом на дату оформлення протоколів рішень загальних зборів) керується Цивільним кодексом України (надалі в тексті - ЦК України), Господарським кодексом України (надалі в тексті - ГК України), Законом України «Про господарські товариства» (надалі в тексті - Закон) та статутом товариства (надалі в тексті - Статут). 
Відповідно до ст.10 Закону (в редакції станом на дату оформлення протоколу рішення загальних зборів 20.05.2014р.), учасники товариства мають право: а) брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим Законом; б) брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди). Право на отримання частки прибутку (дивідендів) пропорційно частці кожного з учасників мають особи, які є учасниками товариства на початок строку виплати дивідендів; в) вийти в установленому порядку з товариства; г) одержувати інформацію про діяльність товариства. На вимогу учасника товариство зобов`язане надавати йому для ознайомлення річні баланси, звіти товариства про його діяльність, протоколи зборів; д) здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, в порядку, встановленому законом. Учасники можуть мати також інші права, передбачені законодавством і установчими документами товариства.
Статтею 13 Закону (в редакції станом на дату оформлення протоколу рішення загальних зборів 20.05.2014р.) передбачено, що вкладом до статутного (складеного) капіталу господарського товариства можуть бути гроші, цінні папери, інші речі або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову оцінку, якщо інше не встановлено законом. Грошова оцінка вкладу учасника господарського товариства здійснюється за згодою учасників товариства, а у випадках, встановле-них законом, вона підлягає незалежній експертній перевірці. Забороняється використовувати для формування статутного (складеного) капіталу господарського товариства бюджетні кошти, кошти, одержані в кредит та під заставу, векселі, майно державних (комунальних) підприємств, яке відповідно до закону (рішення органу місцевого самоврядування) не підлягає приватизації, та майно, що перебуває в оперативному управлінні бюджетних установ, якщо інше не передбачено законом.
Матеріалами справи стверджено, що 20.05.2014р. на загальних зборах учасників Товарис-тва, оформлених протоколом №1, зокрема, задоволено пропозицію ОСОБА_1  щодо внесення учасником Товариства ОСОБА_3 додаткового внеску до статутного капіталу (фонду) Товариства, а саме: земельні ділянки з кадастровим номером 5610100000:01:002:0142 площею 1,4303 га вартістю 650 000 грн. та з кадастровим номером 5610100000:01:002:0141 площею 0,3397 га вартістю 350 000 грн., з цільовим призначенням - для обслуговування будівель та споруд, за адресою: АДРЕСА_1 , належні їй на праві власності на підставі свідоцтв про право власності на нерухоме майно від 12.05.2014р. серії НОМЕР_5, індексний номер 21480854 та від 12.05.2014р. серії НОМЕР_1, індексний номер 21478911. Внаслідок внесення ОСОБА_3 додаткового внеску до статутного капіталу, а саме зазначених земельних ділянок, частки учасників перерозподілились та склали: ОСОБА_3  - 98,40% статутного капіталу, ОСОБА_1  - 1,60 % статутного капіталу Товариства. В подальшому вказані зміни було внесено до Статуту та реєстру.
Натомість підставою звернення із позовом про визнання недійсними загальних зборів від 20.05.2014р. стало скасування Апеляційним судом Рівненської області 06.02.2018р. ухвали Рівне-нського міського суду від 17.03.2014р. у цивільній справі №569/678/14-ц, на підставі якої ОСОБА_3 було набуто та в подальшому внесено до статутного фонду земельні ділянки.(т.1, арк. справи 29-31).
Враховуючи триваючий характер правовідносин сторін у даній справі, колегія суддів дійшла висновку про необхідність застосування положень Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» (надалі в тексті - Закон).
Відповідно до статті 16 зазначеного Закону - збільшення статутного капіталу товариства допускається лише після внесення всіма учасниками товариства своїх вкладів у повному обсязі. Збільшення статутного капіталу товариства, яке володіє часткою у власному статутному капіталі, не допускається. При збільшенні статутного капіталу за рахунок додаткових вкладів номінальна вартість частки учасника товариства може бути збільшена на суму, що дорівнює або менша за вартість додаткового вкладу такого учасника.
Учасники товариства можуть збільшити статутний капітал товариства за рахунок додаткових вкладів учасників та/або третіх осіб за рішенням загальних зборів учасників. Кожний учасник має переважне право зробити додатковий вклад у межах суми збільшення статутного ка-піталу пропорційно до його частки у статутному капіталі. Треті особи та учасники товариства мо-жуть зробити додаткові вклади після реалізації кожним учасником свого переважного права або відмови від реалізації такого права в межах різниці між сумою збільшення статутного капіталу та сумою внесених учасниками додаткових вкладів, лише якщо це передбачено рішенням загальних зборів учасників про залучення додаткових вкладів. У рішенні загальних зборів учасників това-риства про залучення додаткових вкладів визначаються загальна сума збільшення статутного капі-талу товариства, коефіцієнт відношення суми збільшення до розміру частки кожного учасника у статутному капіталі та запланований розмір статутного капіталу.(ст.18 Закону).
Додаткові вклади можуть вноситися у негрошовій формі. У такому разі рішенням загальних зборів учасників визначаються учасники товариства та/або треті особи, які вносять майно, та його грошова оцінка. Учасники товариства можуть вносити додаткові вклади протягом строку, встанов-леного рішенням загальних зборів учасників, але не більше ніж протягом одного року з дня прий-няття рішення про залучення додаткових вкладів.
Колегія суддів зауважує, що оскільки обставини, які унеможливили набуття  ОСОБА_3 права власності на земельні ділянки виникли лише після скасування ухвали про затвердження мирової угоди від 17.03.2014р. - тобто 06.02.2018р., учасники Товариства мають керуватися поло-женнями чинного законодавства, яке передбачає подальші дії у разі збільшення статутного капі-талу Товариства та невнесення свого вкладу учасником.
Так, статею 15 Закону передбачено: якщо учасник прострочив внесення вкладу чи його частини, виконавчий орган товариства має надіслати йому письмове попередження про прост-рочення. Попередження має містити інформацію про невнесений своєчасно вклад чи його частину та додатковий строк, наданий для погашення заборгованості. Додатковий строк, наданий для погашення заборгованості, установлюється виконавчим органом товариства чи статутом това-риства, але не може перевищувати 30 днів. Якщо учасник товариства не вніс вклад для погашення заборгованості протягом наданого додаткового строку, виконавчий орган товариства має скликати загальні збори учасників, які можуть прийняти одне з таких рішень: 1) про виключення учасника товариства, який має заборгованість із внесення вкладу; 2) про зменшення статутного капіталу товариства на розмір неоплаченої частини частки учасника товариства; 3) про перерозподіл неоплаченої частки (частини частки) між іншими учасниками товариства без зміни розміру статут-ного капіталу товариства та сплату такої заборгованості відповідними учасниками; 4) про лікві-дацію товариства. Голоси, що припадають на частку учасника, який має заборгованість перед товариством, не враховуються при визначенні результатів голосування для прийняття рішення відповідно до частини другої цієї статті.
При цьому, колегія суддів зауважує, що на зборах 20.05.2014р. задоволено пропозицію саме    ОСОБА_1 щодо внесення учасником Товариства ОСОБА_3 додаткового внеску. Колегія суддів також приймає до уваги, що суд вправі захистити лише порушене право чи інтерес. Однак питання виконання рішень загальних зборів Товариства щодо збільшення статутного капіталу, внесення своїх вкладів учасниками належать до компетенції само-го Товариства та врегульовуються у відповідності до положень Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».
Між тим, матеріали справи не містять доказів звернення    ОСОБА_1 після 06.02.2018р. до виконавчого органу Товариства щодо ініціювання надіслання письмового поперед-ження ОСОБА_3 про прострочення внесення вкладу або самостійної ініціативи зі скликання загальних зборів учасників Товариства для прийняття одного з рішень у порядку статті 15 Закону.
Таким чином, жодних правових підстав для визнання рішень загальних зборів Товариства від 20.05.2014р., оформлених протоколом №1, колегія суддів не вбачає, оскільки станом на дату їх прийняття порушень законодавства не встановлено. Всі учасники Товариства були присутні, прого-лосували з усіх питань порядку денного, а Позивач реалізувала своє волевиявлення запропонував-ши погодити внесення ОСОБА_3 додаткового внеску.Натомість суд першої інстанції вказа-них обставин не врахував, дійшовши висновку про обґрунтованість позову, а відмовив у задоволенні вимоги про часткове визнання недійсними рішень загальних зборів Товариства від 20.05.2014р., оформлених протоколом №1 лише через пропуск строку позовної давності.
Переглядаючи оскаржуване рішення в цій частині, колегія суддів приймає до уваги, що згідно з вимогами ст.ст. 256, 257, 261 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
За змістом частини першої статті 261 ЦК України, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.
При цьому, перш ніж застосовувати позовну давність, суду слід з`ясувати чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрун-тованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених Позивачем поважних причин її пропущення.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає безпідставним посилання Позивача в апеляційній скарзі на дату початку перебігу строку позовної давності 11.04.2019р. з моменту зміни предмета позову  ОСОБА_3 у цивільній справі та посилання на подальші дії учасників цивільної справи №569/678/14-ц, оскільки позов в цій частині заявлено безпідставно, а всі проце-суальні дії учасників цивільної справи вирішуються судом, який розглядає справу №569/678/14-ц, а не господарським судом у даній справі.
Колегія суддів наголошує, що порушень прав чи законних інтересів Позивача при прийнятті загальними зборами рішень від 20.05.2014р., оформлених протоколом №1 не виявлено, а тому відсутні підстави для застосування наслідків спливу строку позовної давності, що не було враховано судом першої інстанції, а тому є всі підстави для зміни мотивувальної частини рішення суду першої інстанції.

Стосовно вимоги Позивача про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників То-вариства, оформлених протоколом загальних зборів від 18.12.2017р.
Звертаючись із позовом     ОСОБА_1 визначає підставою скасування права власності ОСОБА_3 на земельні ділянки, розташовані у АДРЕСА_1 дичним наслідком скасування рішень загальних зборів учасників Товариства, оформлених прото-колами №1 від 20.05.2014р. та протоколом №4 від 18.12.2017р. щодо зміни директора Товариства, оскільки після скасування ухвали від 17.03.2014р. про затвердження мирової угоди в цивільній справі №569/678/14-ц - всі подальші дії ОСОБА_3 є нікчемними, тобто такими, що не підля-гають додатковому визнанню недійсними.(т.1, арк.справи 3-7).
Ухвалюючи рішення про задоволення позову в частині визнання недійсними рішень загальних зборів від 18.12.2018р., оформлених протоколом №4 суд першої інстанції виходив з того, що Товариство не надано доказів повідомлення учасника ОСОБА_1 про скликання зборів та наголосив на тому, що таке рішення прийнято саме 20.03.2018р.(т.1, арк.справи 168-172).
Колегія суддів переглядаючи рішення в цій частині зауважує, що відповідно до ч.3 ст.46 ГПК - до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.
З матеріалів справи вбачається, що заява Позивача про зміну підстав позову до суду не надходила.
Матеріалами справи стверджується, що на таку обставину як неповідомлення про скликання зборів 18.12.2018р. і визнання у зв`язку з цим прийнятих загальними зборами рішень недійсними (протокол №4) - Позивач у жодному документі поданому до суду першої інстанції не посилався, а визначив підставою саме неможливість ОСОБА_3 приймати такі рішення.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відпові-дача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.
Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відпові-дача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.
Таким чином, не зважаючи на обов`язок та щире бажання суду першої інстанції вирішити наявний між сторонами спір з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорю-ваних прав і законних інтересів відповідних юридичних осіб - предмет та підстави позову визна-чаються та можуть в установленому порядку змінюватися саме Позивачем, а не судом.
Аналогічна правова позиція щодо неможливості самостійно змінювати підстави позову відображена у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського су-ду від 06.12.2018р. у справі №902/1592/15 та від 02.08.2018р. у справі №913/934/17.
При цьому, колегія суддів відхиляє посилання Відповідача-1 на незалучення судом першої інстанції до участі у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , котрі є колишніми учасниками Товариства, оскільки оспорюється рішення загальних зборів Товариства від 20.05.2014р. лише в частині внесення учасником Товариства ОСОБА_3 додаткового внеску до статутного капіталу (фонду) Товариства та подальшого збільшення її частки.
З огляду на викладене, апеляційна скарга Позивача не підлягає задоволенню, натомість скар-га Відповідача-1 є обґрунтованою. Враховуючи обставини встановлені апеляційним судом, рішен-ня господарського суду Рівненської області від 11.09.2019р. у справі №918/314/19 в частині відмови у визнанні недійсним рішення загальних зборів учасників ТзОВ «Комфорт-Лайн», оформленого протоколом загальних зборів від 20.05.2014р. підлягає зміні шляхом зміни мотивувальної частини, а в частині задоволення позову про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТзОВ «Комфорт-Лайн», оформленого протоколом загальних зборів від 18.12.2017р., посвідченого нота-ріально 20.03.2018р. - скасуванню та ухваленню в цій частині нового рішення про відмову у задо-воленні позову.

Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпо-середньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України).
З мотивів зазначених вище, колегія суддів вважає, що наявні всі підстави для задоволення апеляційної скарги Відповідача та часткової зміни рішення та часткового скасування рішення суду першої інстанції з підстав ст.277 ГПК України через неповне з`ясування обставин, що мають зна-чення для справи, визнання судом першої інстанції встановленими обставин, що мають значення для справи, які не були доведеними та невідповідності обставинам справи висновків, викладених у рішенні, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.
Крім того, враховуючи задоволення апеляційної скарги Відповідача-1, відповідно до статті 129 ГПК України, з    ОСОБА_1 належить стягнути на користь Това-риства з обмеженою відповідальністю «Комфорт-Лайн» 2 881 грн. 50 коп. витрат зі сплати судово-го збору за подання апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст. 34, 86, 129, 232, 233, 240, 275, 277, 282, 284 Господарського процесуаль-ного кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення господарського суду Рівненської області від 11.09.2019р. у справі №918/314/19 залишити без задоволення.
2. Рішення господарського суду Рівненської області від 11.09.2019р. у справі №918/314/19 в частині відмови у визнанні недійсним рішення загальних зборів учасників ТзОВ «Комфорт-Лайн», оформленого протоколом загальних зборів від 20.05.2014р. змінити шляхом зміни мотивувальної частини.
3. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт-Лайн» на рі-шення господарського суду Рівненської області від 11.09.2019р. у справі №918/314/19 задоволити.
4. Скасувати рішення господарського суду Рівненської області від 11.09.2019р. у справі №918/314/19 в частині задоволення позову про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТзОВ «Комфорт-Лайн», оформленого протоколом загальних зборів від 18.12.2017р., посвідченого нотаріально 20.03.2018р. та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову.
5. Стягнути з    ОСОБА_1 (      АДРЕСА_2 , паспорт № НОМЕР_3 , виданий 11.07.2019р . , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт-Лайн» (33009, Рів-ненська обл., м.Рівне, провулок Робітничий, буд.1, ідентифікаційний код юридичної особи 33001121) 2 881 грн. 50 коп. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.
6. Надати місцевому господарському суду доручення про видачу відповідного наказу.
7. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховно-го Суду протягом 20 днів з моменту виготовлення повного тексту постанови.
8. Матеріали справи №918/314/19 повернути до господарського суду  Рівненської області.

Головуючий  суддя                                                                      Грязнов В.В. 

Суддя                                                                                              Розізнана І.В.  

Суддя                                                                                              Мельник О.В.