ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1562/20 Справа № 208/211/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Івченко Т. П. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Єлізаренко І.А.
суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.
за участю секретаря Черкас Є.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до  ОСОБА_1 , третя особа Заводський відділ державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про стягнення заборгованості по аліментах, та за зустрічним позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Заводський відділ державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про звільнення від стягнення заборгованості за аліментами,-

В С Т А Н О В И Л А:

       У січні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до  ОСОБА_1 , третя особа Заводський відділ державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про стягнення заборгованості по аліментах.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилалася на те, що перебувала у шлюбі з ОСОБА_1 , від якого мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 червні 2015 року з відповідача були стягнуті аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 600 грн щомісячно, починаючи з 27 березня 2015 року до повноліття дитини. Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 лютого 2016 року у справі №208/8237/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Заводський відділ державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції про припинення стягнення аліментів на утримання дитини, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини було припинено стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 червня 2015 року в розмірі 600 грн. 12 березня 2016 року державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Максютенко А.М. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №208/2521, виданого 11 липня 2015 року. Зазначає, що вказане рішення суду відповідач добровільно систематично не виконував, тому утворилася заборгованість по аліментам за період з 27 березня 2015 року по 02 листопада 2015 року у сумі 2 623 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам станом на 21 грудня 2018 року, виданим державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Максютенко А.М. у відповідь на адвокатський запит про надання довідки про заборгованість по аліментам, яка є непогашеною. Вона не згодна із зазначеною виконавцем сумою заборгованості. Вказує, що при визначенні заборгованості державний виконавець не взяв до уваги той факт, що сплачена відповідачем 25 травня 2015 року сума в розмірі 800 грн. не є аліментами, тому що на той час рішення про стягнення аліментів ухвалено ще не було. Крім того, копія цієї ж квитанції про сплату ОСОБА_1 800 грн. від 25 травня 2015 року є у справі № 208/2843/15-ц, провадження 2/208/1310/15 від 30 жовтня 2015 року, де відповідач стверджує, що це кошти сплачені ним за використані комунальні послуги. Це були кошти, сплачені відповідачем у якості компенсації витрат на лікування у зв`язку з її побиттям ним у травні 2015 року. У призначенні платежу не вказано, що ці кошти сплачені відповідачем як аліменти за травень 2015 року. Однак, ця сума була безпідставно врахована державним виконавцем у довідці про заборгованість по аліментах як сума аліментів, які були сплачені відповідачем у травні 2015 року. Також, державним виконавцем безпідставно не було враховано, що рішення суду про припинення стягнення аліментів з ОСОБА_1 на її користь ухвалено 03 лютого 2016 року, а тому до цього часу аліменти підлягали сплаті на її користь, оскільки в резолютивній частині рішення не встановлено іншого, тобто на користь позивача мали б бути нараховані та стягнені з ОСОБА_1 аліменти за грудень 2015 року та січень 2016 року у розмірі 600 грн. щомісяця. Зазначає, що заборгованість по аліментам всього становить 4 623 грн. ОСОБА_1 не має матеріальних ускладнень, офіційно працює у ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Ігрик», тому просила суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість по аліментах у розмірі 4623 грн, три проценти річних у сумі 409 грн. 61 коп. та інфляційні втрати у сумі 1 618 грн. 05 коп., всього 6650 грн. 66 коп. 
       У березні 2019 року  ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 , третя особа Заводський відділ державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про звільнення від стягнення заборгованості за аліментами.
В обґрунтування зустрічних позовних вимог  ОСОБА_1 посилався на те, що аліменти повинна сплачувати саме ОСОБА_2 , за рішенням суду, починаючи з 03 листопада 2015 року. Вказує, що позивач за первісним позовом намагається стягнути з нього аліменти за той час, коли їх неповнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не перебував на її утриманні, а саме - з 01 серпня 2015 року. Розмір його заборгованості по аліментам, виходячи з суми сплачених аліментів на користь ОСОБА_2 , складає лише 300 грн, виходячи з наступного розрахунку: сплачені аліменти 2100 грн., сума нарахувань з 27 березня 2015 року по 31 липня 2015 року - 2400 грн, виходячи з розрахунку аліментів у твердій грошовій сумі 600 грн. на місяць, враховуючи той факт, що ОСОБА_2 в цей період не утримувала сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зловживала своїми батьківськими правами і проявляла у відношенні нього фізичну силу, що підтверджується письмовими доказами у вигляді висновків спеціалістів СМЕ №822 від 03 серпня 2015 року та №1072 від 30 вересня 2015 року, ці факти також підтверджено витягом з кримінального провадження від 15 жовтня 2015 року, довідкою слідчого СВ Заводського РВ Дніпродзержинського МУ ГУ УМВС України в Дніпропетровській області. В цей період неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повністю перебував на його утриманні у зв`язку з неможливістю проживати з матір"ю ОСОБА_2 внаслідок її неправомірної поведінки у відношенні дитини. Згідно до доданих чеків він витратив на лікування сина, пов`язаного з відновленням зору, в період з липня по листопад 2015 року в той час, коли дитина не мешкала разом матір"ю ОСОБА_2 кошти у сумі - 950 грн. на лікування зору, згідно чеку від 11 сервпня 2015 року ПП «ОСОБА_5», чеками від 11 липня 2015 року на суму 260 грн. та від 01 вересня 2015 року на суму 219 грн. на замовлення окулярів. Також, для відвідування школи в цей період він придбав сину рюкзак на суму 420 грн., дві пари взуття на суму 600 грн. та 325 грн., що також підтверджено товарними чеками від 23 серпня 2015 року. Згідно протоколів засідання комісії з питань захисту прав дитини виконкому Заводської районної у м.Дніпродзержинську ради від 13 жовтня 2015 року, від 14 вересня 2016 року та висновку про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначено місце його проживання разом з батьком. Згідно рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 грудня 2017 року ОСОБА_2 було позбавлено батьківських прав у відношенні неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 не приділяла йому належної уваги та батьківської турботи, що було визнано самою ОСОБА_2 шляхом подання нею заяви до суду про визнання позовних вимог. На підставі викладеного, ОСОБА_1 просив суд звільнити його від сплати заборгованості по сплаті аліментів за рішенням 
Рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 вересня 2019 року  задоволено позовні вимоги ОСОБА_2  Стягнуто з  ОСОБА_1  на користь  ОСОБА_2 : 4623 грн. - в оплату заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим листом №208/2521/15 виданим Заводським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області на підставі рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 червня 2015 року; 409 грн. 61 коп. - 3 % річних; 1 618грн. 05 коп. - інфляційні втрати. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Заводський відділ державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про звільнення від стягнення заборгованості по аліментам відмовлено. Вирішено питання судових витрат.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду від 25 вересня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні первісних позовних вимог ОСОБА_2 та задовольнити його зустрічний позов, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. 
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просила рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, посилаючись на безпідставність її доводів.
       Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 06 липня 2001 року по 11 липня 2015 року (а.с.8).
Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина -  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).
Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 червня 2015 року №208/2521/15 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 27 березня 2015 року до повноліття дитини (а.с.11, 12).
       Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 лютого 2016 року, яке набрало законної сили, у справі №208/8237/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Заводський відділ державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції про припинення стягнення аліментів на утримання дитини, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини було припинено стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з рішенням Заводського районного суду від 30 червня 2015 року в розмірі 600 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення ним повноліття аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для відповідно віку дитини (а.с.13, 14).
       12 березня 2016 року державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Максютенком А.М. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №208/2521, виданого 11 липня 2015 року було закінчено. Згідно довідки державного виконавця від 21 грудня 2018 року заборгованість станом на 02 листопада 2015 року становила в твердій грошовій сумі 2 623 грн. (а.с.15).
        ОСОБА_1 допустив не належне виконання своїх зобов`язань, у зв`язку із чим має заборгованість по сплаті аліментів за період часу з 27 березня 2015 року по 02 листопада 2015 року на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
        ОСОБА_2 надавала суду власний розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за аліментами, зазначаючи, що 2623 грн. це є заборгованість згідно довідки державного виконавця від 21 грудня 2018 року; 1200 грн. як не сплачені виплати по 600 грн за грудень 2015 року та січень 2016 року; 800 грн, які не є аліментами на компенсацією за лікування ОСОБА_2 , на час виплати вказаної сумі судом ще не було прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_1 аліментів, а всього 4623 грн.(а.с.6).
3% річних на вказану суму заборгованості ОСОБА_1 складають 409 грн. 61 коп. (4623 грн. х 1078 : 365 х 3%).
Індекс інфляції на вказану суму заборгованості ОСОБА_1 складають 1618 грн. 05 коп. (за період з 03 лютого 2016 року по 31 грудня 2016 року становлять (4623 грн. х 99,6% х 101,00% х 103,5% х 100,1 х 99,8% х 99,9% х 99,7% х 101,8% х 102,8% х 101,8% х 100,9%, тобто 4623 грн. х 111,5 % = 5 154 грн. 65 коп.), інфляційні втрати становлять 531 грн. 65 коп.; за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року становлять: 4623 грн. х 101,1% х 101,00% х 101,1% х 100,9 х 101,3% х 101,6% х 100,2% х 99,9% х 102,0% х 101,2% х 100,9% х 101,0% тобто 4623 грн. х 113,7% дорівнює 5256 грн. 35 коп, інфляційні втрати становлять 633 грн. 35 коп.; за період з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року становлять: (4623 грн. х 101,5% х 100,90% х 101,1% х 100,8% х 100,0% х 100,0% х 99,3% х 100,00% х 101,9% х 101,7% х 101,4% х 101,8%, тобто 4623 грн. х 109,8 % дорівнює 5076 грн. 05 коп, інфляційні втрати становлять 453 грн. 05 коп.) сума заборгованості складає 6 650 грн. 66 коп.), які ОСОБА_2 просила стягнути на її користь з ОСОБА_1 (а.с.1-4).
Задовольняючи первісні позовні вимоги ОСОБА_2 , суд першої інстанції послався а їх законність та обґрунтованість, та відмовив у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 у зв`язку з недоведеністю, однак погодитися з такими висновками суду в частині задоволення первісних позовних вимог неможливо, оскільки суд дійшов них за неповного засування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для часткового скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.
       
Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому такий обов`язок є особистим, індивідуальним, а не солідарним.
Частиною 1 ст. 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно із вимогами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч. 4 ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору судом.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.
Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 06 липня 2001 року по 11 липня 2015 року (а.с.8).
Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина -  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).
Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 червня 2015 року №208/2521/15 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 27 березня 2015 року до повноліття дитини (а.с.11, 12).
       Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 лютого 2016 року, яке набрало законної сили, у справі №208/8237/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Заводський відділ державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції про припинення стягнення аліментів на утримання дитини, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини було припинено стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з рішенням Заводського районного суду від 30 червня 2015 року в розмірі 600 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення ним повноліття аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для відповідно віку дитини (а.с.13, 14).
       12 березня 2016 року державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Максютенком А.М. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №208/2521, виданого 11 липня 2015 року було закінчено. Згідно довідки державного виконавця від 21 грудня 2018 року заборгованість станом на 02 листопада 2015 року становила в твердій грошовій сумі 2 623 грн. (а.с.15).
       Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 грудня 2017 року, яке набрало законної сили, у справі №208/5001/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_1 , Орган опіки та піклування Адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради про позбавлення батьківських прав було задоволено позовні вимоги ОСОБА_4 Позбавлено ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.39-42).
       Отже, мати дитини ОСОБА_2 позбавлена батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 грудня 2017 року, яке набрало законної сили, а тому на теперішній час відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення на її користь з батька дитини ОСОБА_1 заборгованості по аліментах, яка утворилася за період часу з 27 березня 2015 року по 02 листопада 2015 року, оскільки аліменти, які стягуються на утримання дитини, є власністю дитини, на що суд першої інстанції належної уваги не звернув та дійшов безпідставного висновку про задоволення первісних позовних вимог ОСОБА_2 .
       Щодо зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 про про звільнення від стягнення заборгованості по аліментам, слід зазначити наступне.
       Згідно з ч.2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. 
       Відповідно до статті 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати.
       Стаття 273 СК України містить дві підстави для їх коригування: шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення та шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати.
       Звернувшись до суду із зустрічним позовом, ОСОБА_1 просив звільнити його від сплати заборгованості за аліментами за рішенням Заводського районного суду від 30 червня 2015 року, посилаючись на те, що неповнолітні син ОСОБА_3 , на час стягнення аліментів з нього, фактично проживав із ним та перебував на його утриманні, мати сина утримувати не допомагала (а.с.33-35).
У відповідності до ст.76 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
За частинами 1, 2, 4 статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
       Слід зазначити, ОСОБА_1 не було надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що заборгованість по сплаті аліментів, яка утворилася за період часу з 27 березня 2015 року по 02 листопада 29015 року, виникла зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.
       Посилання ОСОБА_1 на те, що неповнолітній син проживав разом із ним у вказаний вище період часу, за який утворилася заборгованість, не може вважатися обставинами, що мають істотне значення, що є підставою для звільнення його від сплати заборгованості за аліментами, а тому суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 
Доводи апеляційної скарги про наявність підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати заборгованості за аліментами не підтверджуються належними доказами у справі.
       За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково, рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 вересня 2019 року скасувати частково в частині задоволення первісних позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментах, та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні первісних позовних вимог ОСОБА_2 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - задовольнити частково.
       Рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до  ОСОБА_1 , третя особа Заводський відділ державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про стягнення заборгованості по аліментах та за зустрічним позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Заводський відділ державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про звільнення від стягнення заборгованості за аліментами - скасувати частково в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до  ОСОБА_1 , третя особа Заводський відділ державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про стягнення заборгованості по аліментах.
       У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до  ОСОБА_1 , третя особа Заводський відділ державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про стягнення заборгованості по аліментах - відмовити.
       В іншій частині рішення суду залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя 
Судді