Постанова
Іменем України
26 грудня 2019 року
м. Київ
справа № 310/7802/15-ц
провадження № 61-1235св18
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,
учасники справи:
позивачі: Заступник військового прокурора Запорізького гарнізону Південного регіону України в особі Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 ,
відповідач – ОСОБА_1 ,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Бердянська районна державна адміністрація, Управління Держгеокадастру у Бердянському районі Запорізької області, 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 квітня 2016 року у складі судді Крамаренка А. І. та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 15 червня 2016 року у складі суддів Крилової О. В., Дзярука М. П., Трофимової Д. А.,
Короткий зміст позовних вимог
У серпні 2015 року заступник військового прокурора Запорізького гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 (далі – заступник прокурора) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Бердянська районна державна адміністрація (далі - Бердянської РДА), Управління Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області (далі - Управління Держземагенства), про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку та повернення її законному користувачу.
Позов обґрунтований тим, що рішенням Господарського суду Запорізької області від 07 грудня 2010 року, яке залишено без змін постановою Донецького Апеляційного господарського суду від 15 лютого 2011 року, позов заступника прокурора про скасування розпорядження Бердянської РДА від 03 квітня 2009 року № 192 "Про припинення Військовій частині НОМЕР_2 права постійного користування земельною ділянкою", яка розташована на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району, площею 2 802,00 га, задоволено.
Під час розгляду справи в суді головою Бердянської РДА видано розпорядження від 29 липня 2010 року № 480 "Про передачу громадянам у власність земельних ділянок на території Новопетрівської сільської ради", яким затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам для ведення особистого сільського господарства та передано у власність відповідачу ОСОБА_1 2 000,00 га вказаних земель.
На виконання розпорядження голови Бердянської РДА відповідач ОСОБА_1 отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 125153, запис від 01 листопада 2010 року № 011026501328 про державну реєстрацію державного акта в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі.
Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2014 року, яку залишено без змін ухвалою Дніпропетровського Апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2015 року, позов заступника прокурора задоволено та скасовано розпорядження голови Бердянської РДА від 29 липня 2010 року № 480.
Позивач просив суд визнати недійсним державний акт ЯЛ № 125153 на право власності на земельну ділянку площею 2,0000 га, вартістю 24 231,28 грн, що розташована на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області, який виданий ОСОБА_1 , повернути від  ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2,0000 га, яка розташована на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області, законному землекористувачу військовій частині НОМЕР_1 .
Короткий зміст судових рішень суду першої, апеляційної інстанцій
Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 17 березня 2016 року, позов задоволено. Визнано недійсним державний акт серії ЯЛ №125153 на право власності на земельну ділянку площею 2,0000 га, вартістю 24 231,28 грн, що розташована на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області, який виданий ОСОБА_1 , повернуто від ОСОБА_1  земельну ділянку площею 2,0000 га, яка розташована на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області, законному землекористувачу військовій частині НОМЕР_1 .
Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 січня 2016 року в тексті рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 листопада 2015 року виправлено описку, правильно вказано прізвище « ОСОБА_3 », замість « ОСОБА_4 ».
Задовольняючи позов, суди виходили з того, що спірна земельна ділянка передана  ОСОБА_1  у власність на підставі незаконного розпорядження Бердянської РДА, тому  її право власності на цю земельну ділянку не виникло і вона підлягає поверненню володільцю.
Короткий зміст заяви за нововиявленими обставинами
У березні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про перегляд рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 листопада 2015 року за нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що мотивувальна частина цього рішення містить посилання на скасування постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2014 року розпорядження голови Бердянської РДА від 29 липня 2010 року № 480 «Про передачу громадянам у власність земельних ділянок на території Новопетрівської сільської ради», на підставі якого вона отримала у власність земельну ділянку площею 2 000,00 га для ведення особистого селянського господарства. 
02 березня 2016 року ОСОБА_1 дізналася, що 01 березня 2016 року на адресу Бердянської РДА надійшла постанова Верховного Суду України від 13 січня 2016 року, відповідно до якої заяву Бердянської РДА задоволено частково, постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2014 року, ухвали Дніпропетровського Апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2015 року та Вищого адміністративного суду України від 13 травня 2015 року скасовано, провадження у справі закрито, тому розпорядження голови Бердянської РДА від 29 липня 2010 року № 480 «Про передачу громадянам у власність земельних ділянок на території Новопетрівської сільської ради» є чинним, а рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 листопада 2015 року має бути переглянуте за нововиявленими обставинами.
Просила скасувати рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 листопада 2015 року та ухвалити нове рішення про відмову в позові.
Короткий зміст рішень за наслідками розгляду заяви за нововиявленими обставинами
Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 квітня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 15 червня 2016 року, в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, суди виходили з того, що зазначені ОСОБА_1 факти не є нововиявленими відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК України 2004 року.Господарський судвстановив незаконність розпорядження Бердянської РДА від 03 квітня 2009 року № 192, відсутність у неї повноважень розпоряджатися землями, віднесеними до категорії оборони, шляхом безоплатної передачі їх у власність громадян для ведення особистого селянського господарства, без вилучення їх у встановленому статтями 143, 144 ЗК України порядку. Голова Бердянської РДА при прийнятті розпорядження від 29 липня 2010 року № 480 не мав повноваження на передачу земельної ділянки Військової частини НОМЕР_2 Бердянській РДА. 
Постанова Верховного Суду України від 13 січня 2016 року не може бути підставою для скасування рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області у справі № 310/7802/15-ц за нововиявленими обставинами, оскільки порушення прав землекористувача (Військової частини НОМЕР_1 ) при вилученні земельної ділянки встановлено рішеннями господарських судів.
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
У липні 2016 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 15 червня 2016 року, просила скасувати ці судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в позові.  
 
Рух справи в суді касаційної інстанції
23 серпня 2016 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження у справі.
У січні 2018 року справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду.
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів»касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 04 червня 2019 року № 550/0/226-19 «Про призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи», пунктів 2.3.2, 2.3.4, 2.3.13, 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30 (зі змінами та доповненнями), постанови Пленуму Верховного Суду від 24 травня 2019 року № 8 «Здійснення правосуддя у Верховному Суді» та рішення зборів суддів Касаційного цивільного суду від 28 травня 2019 року №7 «Про заходи, спрямовані на своєчасний розгляд справ і їх вирішення у розумні строки» доповідачем у справі відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Олійник А. С.
Аргументи учасників  справи 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувані рішення є незаконними, ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального права.
Суди неправильно застосували статті 77, 125, 126 ЗК України та статтю 2 Закону України «Про використання земель оборони», оскільки земельні ділянки  для потреб оборони надаються у постійне користування зазначеним у правовстановлюючих документах юридичним особам, а не безпосередньо Збройним Силам України. 
Суди не врахували позицію Бердянської РДА, інших власників земельних ділянок, що рішенням Господарського суду Запорізької області від 07 грудня 2010 року у справі № 15/45/09-4/20/10, яке залишено без змін постановою Донецького Апеляційного господарського суду від 15 лютого 2011 року, не доведено наявність права постійного користування земельною ділянкою колишнього полігону, площею 2 802,06 га, розташованого на території Новопетрівської сільської ради у Військової частини НОМЕР_1 , Міністерства оборони України або квартирно-експлуатаційного відділу м. Запоріжжя.
Відповідно до акта на право постійного користування земельною ділянкою II-ЗП № 001486, виданого на підставі рішення Бердянської РДА від 28 грудня 2000 року № 7, законним представником був Донецький квартирно-експлуатаційний відділ Військової частини НОМЕР_2 . 
Згідно з листом Донецького квартирно-експлуатаційний відділу від 13 травня 2005 року № 475 державний акт на право постійного користування земельної ділянки Донецькій квартирно-експлуатаційній частині з 1997 року не видавався.
На законних підстав зазначена земельна ділянка Військовій частині НОМЕР_1 для користування не передавалася. 
Аргументи інших учасників справи
Відзив на касаційну скаргу не надійшов.
Позиція Верховного Суду
Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Вивчивши матеріали цивільної справи, зміст оскаржуваних судових рішень, обговоривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення з таких підстав.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Суди встановили, що відповідно до рішення Бердянської районної ради народних депутатів Запорізької області від 28 грудня 2000 року № 7 Донецькій квартирно-експлуатаційній частині Військової частини НОМЕР_2 Бердянського гарнізону надана в постійне користування земельна ділянка площею 2 802,06 га для розміщення та обслуговування об`єктів і споруд полігону, на підтвердження чого виданий державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серії ІІ-ЗП № 001486.
28 серпня 2003 року Міністром оборони України видано директиву № 115/1/09, згідно з якою Військова частина НОМЕР_2 до 30 червня 2004 року підлягала розформуванню.
Відповідно до наказу Головнокомандувача Військ протиповітряної оборони Збройних Сил України від 05 листопада 2003 року № 75 "Про ліквідацію військового господарства військової частини НОМЕР_2 та призначення ліквідаційної комісії" правонаступником Військової частини НОМЕР_2 визначено військову частину НОМЕР_1 (м. Нікополь Дніпропетровської області).
Згідно з актом приймання-передачі від військової частини НОМЕР_2 на баланс військової частини НОМЕР_1 передана земельна ділянка площею 2 802,06 га, що розташована на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області.
03 квітня 2009 року головою Бердянської РДА видано розпорядження № 192 "Про припинення права постійного користування земельною ділянкою", відповідно до якого припинено право постійного користування Військової частини НОМЕР_2 Бердянського гарнізону Донецької квартирно-експлуатаційної частини земельною ділянкою площею 2 802,06 га на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району; ці землі переведені до земель запасу Новопетрівської сільської ради Бердянського району, до категорії земель сільськогосподарського призначення; державний акт на право постійного користування землею ІІ-ЗП №001486, реєстраційний № 390 від 17 травня 2001 року, виданий Військовій частині НОМЕР_2 Бердянського гарнізону Донецької квартирно-експлуатаційної частини визнаний таким, що втратив чинність.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 07 грудня 2010 року, яке залишено без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 15 лютого 2011 року, визнано незаконним розпорядження голови Бердянської РДА від 03 квітня 2009 року № 192 "Про припинення права користування земельною ділянкою ".
29 липня 2010 року голова Бердянської РДА видав розпорядження № 480 "Про передачу громадянам у власність земельних ділянок на території Новопетрівської сільської ради", відповідно до якого передано безоплатно у власність громадянам земельні ділянки загальною площею 260 000,00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення (землі запасу), які розташовані на території Новопетрівської сільської ради, зокрема ОСОБА_1 передана земельна ділянка площею 2 000,00 га.
10 листопада 2010 року ОСОБА_1 отримала державний акт на право власності на вказану вище земельну ділянку серія ЯЛ №125153, який був зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011026501328.
Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2014 року, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2015 року, визнано протиправним і скасовано розпорядження голови Бердянської районної адміністрації "Про передачу громадянам у власність земельних ділянок на території Новопетрівської сільської ради " від 29 липня 2010 року № 480, зокрема стосовно ОСОБА_1 .
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з пунктом 3 частин другої статті 361 ЦПК України 2004 року підставами перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення або ухвали суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, є: скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду.
Верховний Суд зазначає, що нововиявлені обставини – це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.
Скасування судового рішення (пункт 3 частини другої статті 361 ЦПК України 2004 року) може бути визнано нововиявленою обставиною лише в тому випадку, коли суд обґрунтував ухвалене судове рішення скасованим (воно було підставою для ухвалення такого судового рішення) або виходив із нього, хоча прямо й не посилався на нього на підтвердження наявності вказаних обставин, а також якщо наслідком скасування судового рішення є інше за змістом вирішення спору. Вирішуючи питання про скасування судового рішення із зазначених підстав, суди мають виходити з преюдиційного зв`язку судових рішень, зокрема, із того, що між рішеннями має існувати матеріально-правовий зв`язок, факти, встановлені в одній із справ, мають значення для іншої справи.
Постановою Верховного Суду України від 13 січня 2016 року скасовано постанову Запорізького адміністративного суду від 25 листопада 2014 року, ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2015 року з тих підстав, що справу помилково розглянуто у порядку адміністративного судочинства, оскільки у справі виник спір про цивільне право.
Суди першої та апеляційної інстанцій правильно встановили, що вказана ОСОБА_1 обставина не є нововиявленою, оскільки скасування судового рішення суду адміністративної юрисдикції і закриття провадження у справі не свідчить про законність набуття відповідачем у справі права на земельну ділянку.
Суди встановили, що ОСОБА_1 отримала у власність земельну ділянку за рахунок земель полігону військової частини НОМЕР_1 , яка правомірно користувалася земельною ділянкою на підставі державного акта на право постійного користування. Ціобставини встановлені не лише рішенням адміністративного суду, яке було скасоване, як таке, що ухвалене з порушенням правил юрисдикції, а й рішенням Господарського суду Запорізької області від 07 грудня 2010 року .
Доводи касаційної скарги є необгрунтованими, оскільки наслідком скасування судового рішення, на яке як на підставу перегляду за нововиявленими обставинами посилається ОСОБА_1 , не є інше вирішення спору по суті.
Європейський суд з прав людини зазначав, що юридична визначеність вимагає поваги до принципу resjudicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою — домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (справа «Рябих проти Росії» (Ryabykhv. Russia).
У цій справі відсутні обставини для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами з урахуванням заяви ОСОБА_1 .
Доводи касаційної скарги фактично зводяться до незгоди із судовими рішеннями, проте висновки судів відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог цивільного процесуального закону.
Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Перевіривши правильність застосування судами норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень – без змін.
Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки в цій справі оскаржувані судові рішення підлягають залишенню без змін, розподіл судових витрат Верховний Суд не здійснює.
Керуючись статтями 400, 401, 409, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2  залишити без задоволення.
Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 15 червня 2016 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                            А. С. Олійник
С. О. Погрібний 
В. В. Яремко