Постанова 
Іменем України 

18 грудня 2019 року
 
м. Київ
 
справа № 725/196/18
провадження № 61-45785св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є. (суддя-доповідач),  
суддів:  Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М.,
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
представник позивача - ОСОБА_2 ,
відповідач-1 - старший державний виконавець Другого відділу державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Федоряк Олександр Васильович,
відповідач-2 - приватний нотаріус Київського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович,
відповідач-3 - публічне акціонерне товариство «Ідея Банк»,
представники відповідача-3: Даценко Софія Володимирівна, Карпець Юлія Володимирівна,
відповідач-4 - товариство з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс»,
представники відповідача-4: Юхман Ярослав Володимирович, Жовтонецький Віктор Миколайович,
 
розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційні  скарги  ОСОБА_1 на рішення та ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці у складі судді Галичанського О. І. від 31 травня 2018 року та постанови апеляційного суду Чернівецької області у складі колегії суддів: Владичана А. І., Лисака І. Н., Яремка В. В. від 27 серпня                2018 року, 
ВСТАНОВИВ:
 
1.Описова частина
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У січні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до старшого державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області (далі - Другий ВДВС м. Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області) Федоряка О.  В ., приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Гуревічова О. М., публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» (далі - ПАТ «Ідея Банк»), товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» (далі - ТОВ «Нью Файненс Сервіс») про скасування постанови про відкриття виконавчих проваджень, постанови про об`єднання проваджень, направлення до ГТУЮ у Чернівецькій області матеріалів про дисциплінарне порушення старшим державним виконавцем Другого ВДВС м. Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області Федоряком О. В. та визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню.
 
Позов мотивовано тим, що 05 січня 2018 року вона отримала дві постанови державного виконавця Другого ВДВС м. Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області Федоряка О. В. про відкриття виконавчих проваджень                                № № 55327543 та 55327769 від 13 грудня 2017 року на виконання виконавчих написів приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О. М. № №1521 та 1647 від 29 вересня 2017 року про стягнення з неї кредитної заборгованості.
 
ОСОБА_1 вважає, що зазначені виконавчі написи нотаріусом вчинені із порушенням вимог закону, оскільки не було дотримано процедури належного повідомлення її як боржника про усунення порушення кредитних зобов`язань, не перевірено безспірність заборгованості позивача перед кредитором.
 
Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просила скасувати оскаржувані постанови; направити до ГТУЮ у Чернівецькій області матеріали про дисциплінарне порушення старшим державним виконавцем Федоряком О. В.; визнати виконавчі написи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О. М. № № 1521 та 1647 від 29 вересня 2017 року такими, що не підлягають виконанню.
 
Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції
 
Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 31 травня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання виконавчих написів нотаріуса № № 1521 та 1647 від 29 вересня 2017 року такими, що не підлягають виконанню, відмовлено.
 
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що виконавчі написи вчинено нотаріусом з дотриманням вимог, встановлених статтями 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5. Кредитор вчинив усі дії, які передбачені законодавством, а саме: завчасно повідомив боржника про наявність та розмір суми заборгованості, надав нотаріусу усі передбачені Інструкцією документи, які підтверджували наявність, розмір та безспірність заборгованості.
 
Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 31 травня 2018 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до старшого державного виконавця Другого ВДВС м. Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області Федоряка О. В., приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Гуревічова О. М., ПАТ «Ідея Банк», ТОВ «Нью Файненс Сервіс» в частині скасування постанов про відкриття виконавчих проваджень, постанови про об`єднання проваджень та направлення до ГТУЮ у Чернівецькій області матеріалів про дисциплінарне порушення старшим державним виконавцем Другого ВДВС м. Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області Федоряком О. В., закрито.
 
Закриваючи провадження у справі в зазначеній частині позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що зазначені вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, а підлягають розгляду в порядку Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
 
Короткий зміст судових рішень суду апеляційної інстанції
 
Постановою апеляційного суду Чернівецької області від 27 серпня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 31 травня 2018 року залишено без змін.
 
Постановою Апеляційного суду Чернівецької області від 27 серпня                      2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці від                     31 травня 2018 року залишено без змін.
 
Судові рішення суду апеляційної інстанції мотивовані тим, що висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону, обставини справи встановлені повно, а доводи апеляційних скарг не підтверджені належними та допустимими доказами та не спростовують висновків суду першої інстанції. 
 
Узагальнені доводи вимог касаційної скарг
 
У жовтні 2018 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 31 травня 2018 року та постанову апеляційного суду Чернівецької області від 27 серпня 2018 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення судів попередніх інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Касаційну скаргу мотивовано тим, що суди попередніх інстанцій не врахували, що приватний нотаріус Київського нотаріального округу Гуревічова О. М. не мала правових підстав для винесення 29 вересня                2017 року виконавчих написів № № 1521 та 1647, оскільки представники ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «Нью Файненс Сервіс» не надали відповідних документів, які б підтверджували безспірність кредитної заборгованості. Також позивач не отримувала будь-яких повідомлень кредитора з вимогою про усунення порушення виконання кредитного зобов`язання. 
 
У жовтні 2018 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 31 травня 2018 року та постанову апеляційного суду Чернівецької області від 27 серпня 2018 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення судів попередніх інстанцій та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
Касаційну скаргу мотивовано тим, що закриваючи провадження в частині позовних вимог, суди попередніх інстанцій не врахували, що Закон України «Про виконавче провадження» не зобов`язує оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця до адміністративного суду, а надає альтернативу сторонам. Суди не врахували правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду України від 06 квітня 2016 року у справі           № 6-570цс16 та від 16 листопада 2016 року у справі № 6-931цс16, відповідно до яких справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 386 ЦПК України, за участю державного виконавця, рішення, дії або бездіяльність якого оскаржуються.
 
Узагальнені доводи відзивів на касаційні скарги
 
У листопаді та грудні 2018 року до Верховного Суду надійшли відзиви акціонерного товариства «Ідея Банк», яке є правонаступником ПАТ «Ідея Банк», та ТОВ «Нью Файненс Сервіс» на касаційні скарги                             ОСОБА_1 , у яких, посилаючись на безпідставність доводів касаційних скарг та законність і обґрунтованість ухвалених у справі судових рішень, просять касаційні скарги залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій без змін.
 
Надходження касаційних скарг до суду касаційної інстанції
 
Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від                     22 жовтня 2018 року поновлено  ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від                      31 травня 2018 року та постанови апеляційного суду Чернівецької області від 27 серпня 2018 року, ухвали Першотравневого районного суду                            м. Чернівці від 31 травня 2018 року та постанови апеляційного суду Чернівецької області від 27 серпня 2018 року; відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу № 725/196/18 з Першотравневого районного суду  м. Чернівці.
 
Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від                       14 березня 2019 року клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 31 травня                2018 року задоволено; зупинено дію рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 31 травня 2018 року до закінчення касаційного провадження.
 
Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від                         23 вересня 2019 року вказану справу призначено до судового розгляду.
 
Ухвалою колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року справу № 725/196/18 передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини шостої статті 403 ЦПК України у редакції, чинній на час постановлення зазначеної ухвали, оскільки касаційна скарга містить доводи про порушення судом правил предметної юрисдикції при вирішенні позовних вимог щодо оскарження дій державного виконавця при відкритті виконавчого провадження та об`єднанні виконавчих проваджень. 
 
Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2019 року справу                    № 725/196/18 повернуто на розгляд колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду на підставі                            частини шостої статті 404 ЦПК України у редакції Закону України від 02 жовтня 2019 року № 142-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підстав передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду та щодо строків повернення справи».
 
Фактичні обставини справи, встановлені судом
 
Суд установив, що 25  січня та 17 червня 2016 року між                           ОСОБА_1 та ПАТ «Ідея Банк» було укладено кредитні договори № № Р20.102.79814, V01.102.10278, за умовами яких банк надав позивачу кредит в сумі 19 122 грн та 15 300 грн зі сплатою 32 % та 14 % відсотків річних відповідно, терміном на 36 місяців.
 
У зв`язку з неналежним виконанням боржником своїх зобов`язань за кредитними договорами виникла заборгованість. 
 
Відповідачем ТОВ «Нью ФайненсСервіс» (яке раніше мало назву ТОВ «Фінансова компанія «Серет»), що є правонаступником ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» відповідно до договору факторингу № 28/02-1 від                          28 лютого 2017 року, а ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє», в свою чергу, є правонаступником ПАТ «Ідея Банк» відповідно до договору факторингу                № 17/11-1 від 17 листопада 2016 року, надіслано позивачу письмову вимогу про дострокове повернення коштів за кредитним договором                                     № Р20.102.79814 від 25 січня 2016 року, повідомлення про відступлення права вимоги за вказаним договором, довідку-розрахунок кредитної заборгованості від 17 серпня 2017 року вих. № Р20.102.79814.
 
ПАТ «Ідея Банк» надіслано позивачу письмову вимогу про дострокове повернення коштів за кредитним договором № V01.102.10278 від 17 червня 2016 року та довідку-розрахунок кредитної заборгованості від 17 серпня 2017 року вих. № 12.4.2/V01.102.10278.
 
05 вересня 2017 року ОСОБА_1 отримала зазначені вимоги та додані документи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.
 
29 вересня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О. М. вчинено виконавчий напис за реєстровим № 1521 про задоволення вимог ТОВ «Ньою Файненс Сервіс» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором                  № Р20.102.79814 від 25 січня 2016 року за період з 01 січня по 17 серпня 2017 року у сумі 24 215,99 грн.
 
Цього ж дня, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О. М. вчинено виконавчий напис за реєстровим № 1647 про задоволення вимог ПАТ «Ідея Банк» про стягнення з                     ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором                                    № V01.102.10278 від 17 червня 2016 року за період з 17 листопада 2016 року по 17 серпня 2017 року у сумі 26 903,88 грн.
 
13  грудня 2017 року старшим державним виконавцем Другою ВДВС                       м. Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області Федоряком О. В. відкрито виконавче провадження ВП № 55327769 на підставі виконавчого напису               № 1521, виданого 29 вересня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О. М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Ньою Файненс Сервіс»  заборгованості за кредитним договором від 17 серпня 2017 року                             вих. № Р20.102.79814 у сумі 24 215,99 грн.
 
Цього ж дня,  старшим державним виконавцем Другою ВДВС м. Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області Федоряком О. В. відкрито виконавче провадження ВП № 55327543 на підставі виконавчого напису № 1647, виданого 29 вересня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О. М. про стягнення з                     ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором від 17 червня 2016 року № V01.102.10278 у сумі           26 903,88 грн.
 
22 грудня 2017 року старший державний виконавець Другою ВДВС                          м. Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області Федоряк О. В. виніс постанову про об'єднання вказаних проваджень № 55327543.
 
2.Мотивувальна частина
 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Касаційні скарги   ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.                             Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. 
 
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).
 
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.
Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
 
Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
 
Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі ж правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).
 
Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
 
У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).
 
Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»).
 
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
 
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
 
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
 
Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
 
З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
 
Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.
 
Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
 
Інформація про наявність у суді іншого позову стягувача до боржника чи боржника до стягувача сама по собі не є доказом недотримання умови щодо безспірності заборгованості.
 
Такі висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) та від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження                             № 12-278гс18).
 
ПАТ «Ідея Банк» надіслано позивачу письмову вимогу про дострокове повернення коштів за кредитним договором № V01.102.10278 від 17 червня 2016 року та довідку-розрахунок кредитної заборгованості від 17 серпня 2017 року вих. № 12.4.2/V01.102.10278, 05 вересня 2017 року ОСОБА_1 отримала зазначені вимоги та додані документи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.
 
Установивши, що для вчинення виконавчих написів кредиторами нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, зворотність якої позивачем не доведена;  наявні докази належного направлення й отримання позивачем письмових вимог про усунення порушень, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відмову у задоволені позову про визнання оспорюваних виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню.
 
Будь-яких доказів на підтвердження порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчих написів позивачем не надано.
 
Позивач у касаційній скарзі не наводить доводів щодо неправильності розміру заборгованості, зазначеної у виконавчих написах нотаріуса, власного розрахунку заборгованості, який би спростовував її безспірність, не надає, а судами така невідповідність не встановлена. 
 
З урахування наведеного, висновок судів попередніх інстанцій про відсутність правових підстав для визнання оспорюваних виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню, є правильними.
 
Щодо юрисдикційності розгляду позовних вимог про скасування постанов державного виконавця про відкриття виконавчих проваджень, постанови про об`єднання проваджень та направлення до ГТУЮ у Чернівецькій області матеріалів про дисциплінарне порушення старшим державним виконавцем Другого ВДВС м. Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області Федоряком О. В., колегія суддів виходить з наступного.
 
Визначення юрисдикційності таких вимог залежить від установлення судами таких обставин: чи є вказана скарга реалізацією учасником справи права на судовий контроль за виконанням судового рішення в конкретній справі, чи це є самостійним правом на оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів, їх посадових осіб, виконавця чи приватного виконавця як суб`єктів, наділених владними повноваженнями при вчиненні виконавчих дій.
 
Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів ДВС щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому відповідним процесуальним законом.
 
Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
 
Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів ДВС щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), тобто не за рішенням, ухваленим судом, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом, що врегульовано як частиною другою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», так і частиною першою статті 287 КАС України.
 
Тобто, якщо законом установлено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС до суду, який ухвалив відповідне рішення, як це передбачено для виконання судових рішень, у такому випадку виключається юрисдикція адміністративних судів у такій категорії справ.
 
Якщо виконанню підлягає рішення іншого органу (не суду) і відсутній спеціальний закон, що передбачає порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів ДВС, у такому випадку вони підлягають оскарженню в порядку адміністративного судочинства.
 
Такий правовий висновок сформульований Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 678/1/16-ц (провадження № 14-437цс18).
 
У справі, яка переглядається, ОСОБА_1 звернулася до суду із позовними вимогами про скасування постанов державного виконавця про відкриття виконавчих проваджень № № 55327543, 55327769 від 13 грудня 2017 року на виконання виконавчих написів нотаріуса; постанови державного виконавця про об`єднання проваджень № 55327543 від                       22 грудня 2017 року, направлення до ГТУЮ у Чернівецькій області матеріалів про дисциплінарне порушення старшим державним виконавцем Другого ВДВС м. Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області  Федоряком О. В.
 
Отже, ОСОБА_1 оскаржила дії державного виконавця щодо виконання не судового рішення, а виконавчих написів нотаріуса, тому такі вимоги повинні розглядатися у порядку адміністративного судочинства, як правильно визначили суди попередніх інстанцій.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Доводи, наведені в обґрунтування касаційних скарг, не можуть бути підставами для скасування судових рішень судів попередніх інстанцій, оскільки зводяться до переоцінки судом доказів, що в силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції, були предметом дослідження у судах із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.
 
Частиною першою статті 410 ЦПК України встановлено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційні скарги залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення судів попередніх  інстанцій без змін.
 
Частиною третьою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанцій у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).
 
Ураховуючи, що ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14 березня 2019 року зупинено дію рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 31 травня 2018 року до закінчення касаційного провадження, касаційне провадження у справі закінчено, тому дія вказаного судового рішення  підлягає поновленню.
 
Оскільки оскаржувані судові рішення судів попередніх  інстанцій залишено без змін, а скарги без задоволення, то судовий збір за подання касаційних скарг покладається на особу, яка подала касаційні скарги.
 
Керуючись статтями  400, 409, 410, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційні скарги ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Рішення та ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці від                       31 травня 2018 року та постанови апеляційного суду Чернівецької області від 27 серпня 2018 року залишити без змін.
 
Поновити дію рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від              31 травня 2018 року.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття. 
 
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий | М. Є. Червинська
  Судді:                                                                                            С. Ю. Бурлаков
 
                                                                                                         А. Ю. Зайцев
 
                                                                                                         Є. В. Коротенко
                                              
                                                                                                         В. М. Коротун