Ухвала
 
21 лютого 2020 року
м. Київ
 
справа № 520/4209/15-ц
провадження № 61-48395св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Тітова М. Ю.,
 
провівши у порядку письмового провадження попередній розгляд справи за позовом Одеської міської ради до Комунального підприємства «Домоуправління № 18»,    ОСОБА_1 , третя особа - Департамент комунальної власності Одеської міської ради, про визнання недійсним договору найму за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду                 міста Одеси від 02 липня 2015 року та постанову Апеляційного суду Одеської області від 06 листопада 2018 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У березні 2015 року Одеська міська рада звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила визнати недійсним договір найму житлового приміщення від 24 квітня 2014 року № 316, укладений між Комунальним підприємством «Домоуправління №18» та ОСОБА_1 , встановити порядок виконання рішення шляхом зняття з реєстрації ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
 
Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 02 липня 2015 року позов задоволено. Визнано недійсним договір найму житлового приміщення від 24 квітня 2014 року № 316, укладений між Комунальним підприємством «Домоуправління №18» та ОСОБА_1 . Встановлено порядок виконання цього рішення суду, відповідно до якого, у разі набрання ним законної сили, це рішення є підставою для Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області зняти            ОСОБА_1 з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 .
 
Постановою Апеляційного суду Одеської області від 06 листопада 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Київського районного суду міста Одеси від 02 липня 2015 року залишено без змін.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Київського районного суду                 міста Одеси від 02 липня 2015 року та постанову Апеляційного суду Одеської області від 06 листопада 2018 року і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права. 
 
Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду                            від 21 грудня 2018 року відкрито касаційне провадження в цій справі, витребувано її матеріали з Київського районного суду міста Одеси та зупинено дію рішення Київського районного суду міста Одеси від 02 липня 2015 року до закінчення касаційного провадження у справі.
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ». Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України в редакції, чинній на час подання касаційної скарги, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.
 
Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, справу слід призначити до судового розгляду.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Враховуючи категорію і складність справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду колегією у складі п`яти суддів.
 
Керуючись статтями 34, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом Одеської міської ради до Комунального підприємства «Домоуправління № 18», ОСОБА_1 , третя особа - Департамент комунальної власності Одеської міської ради, про визнання недійсним договору найму за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду міста Одеси від 02 липня 2015 року та постанову Апеляційного суду Одеської області від 06 листопада 2018 року призначити до судового розгляду Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у кількості п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:	В. А. Стрільчук	
 	 	
 	С. О. Карпенко	
 	 	
 	М. Ю. Тітов