УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 686/29895/18
Провадження № 22-ц/4820/80/20
Категорія: 30, 33
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

12 лютого 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Корніюк А.П. (суддя – доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І.
секретар судового засідання Гриньова А.М.

за участю позивача ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 , представника відповідача Параскевича О.Г.
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/29895/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 08 жовтня 2019 року (повне судове рішення складено 18 жовтня 2019 року, суддя Козак О.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Хмельницької області, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди.
Заслухавши доповідача, пояснення учасника справи та представників учасників справи, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_1 зазначив, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію випуску акцій Хмельницького територіального управління Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку України засвідчено випуск акцій, що здійснений ВАТ «Хмельницький КХП». Згідно з реєстром власників іменних цінних паперів ВАТ «Хмельницький КХП» на особовому рахунку позивача обліковувалося 1 657 056 шт. простих іменних акцій номінальною вартістю 414 264,00 грн., що складає 13,5753% в статуті ВАТ «Хмельницький КХП». Постановою слідчого прокуратури Хмельницької області від 28.11.2002 року в межах порушеної кримінальної справи було винесено постанову про накладення арешту на все нерухоме і рухоме майно, в тому числі і на цінні папери, що належали позивачу та членам         його сім`ї, а всього було заблоковано 5 582 195 шт., номінальною вартістю 1 395 548,75 грн. Однак арешт було накладено в порушення норм діючого законодавства і після закриття в 2012 року відносно позивача кримінальної справи на підставі п. 2 ст. 6 та ч. 2 ст. 213 КК України 27.08.2012 року слідчим в особливо важких справах прокуратури Хмельницької області винесено постанову про зняття арешту. Позивач зазначає, що через бездіяльність попереднього слідства прокуратури Хмельницької області, що виявилася в умисному не описанні, не вилученні та не переданні на зберігання простих іменних акцій, що належали ОСОБА_1 , а лише були обмежені в обігу шляхом їх блокуванням реєстроутримувачем на особовому рахунку власника. І розпорядженням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 07.12.2004 року було скасовано реєстрацію випуску акцій ВАТ «Хмельницький КХП» в т.ч. і на які накладено арешт постановою від 28.11.2002 року, а свідоцтво про реєстрацію випуску акцій ВАТ «Хмельницький КХП» анульовано. Позивач посилається на те, що рішенням Апеляційного суду Хмельницької області, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, встановлено, що ОСОБА_1 перебував під слідством та судом з 28.11.2002 року по 23.08.2012 року незаконно. Натомість, позивач вказує, що отримав лист прокуратури Хмельницької області про відмову винести постанову про встановлення розміру відшкодування шкоди, завданої йому під час розслідування та провадження кримінальної справи №29/2253. Разом з тим, Верховним Судом у постанові від 06.06.2018 року визнано, що накладення арешту на цінні папери порушило права ОСОБА_1 на розпорядження належним на праві власності майном, зокрема акціями ВАТ «Хмельницький КХП». Позивач зазначає, що відповідно до висновку судової економічної експертизи від 19.06.2014 року він не отримав дивідендів на суму 1 281 508,77 грн. А тому, зважаючи на викладене, ОСОБА_1 просив суд стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на свою користь вартість не отриманих дивідендів в сумі 1 281 508,77 грн., що складає частку в 13,575% в статутному фонді товариства, яка належить позивачу. 
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 08 жовтня 2019 року в задоволені позову відмовлено. 
Не погоджуючись із цим рішенням суду, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку та вважає, що це рішення не відповідає дійсним обставинам справи і вимогам закону. Апелянт вказує, що суд першої інстанції помилково прийшов до висновку, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності в нього корпоративних прав в ТОВ «Хмельницький КХП». Так, ВАТ «Хмельницький КХП» зареєстровано 02.09.1998 року та 18.08.2004 року припинило свою діяльність в зв`язку із перетворенням в ТОВ «Хмельницький КХП», при цьому частка позивача в статуті ВАТ «Хмельницький КХП» складала 13,5753% і тому апелянт вважає, що мав право на відповідну частину при отриманні дивідендів, так як виплата проводилась з отриманого чистого прибутку у ВАТ. ОСОБА_1 вказує, що через неповне з`ясування обставин справи, суд помилково не взяв до уваги, встановлені господарськими судами у справі №8/10/9/16/6/163-Н (2-177/05) обставини грубих порушень вимог чинного законодавства, що допущені ВАТ «Хмельницький КХП» при його реорганізації (перетворенні) в ТОВ «Хмельницький КХП», так як акціонерам ВАТ не було запропоновано обміняти належні їм акції на частки в ТОВ «Хмельницький КХП». ОСОБА_1 зазначає, що саме через постанову слідчого прокуратури Хмельницької області від 28.11.2002 року про накладення арешту на належні позивачу акції, останній отримав відмову у їх викупі. Зважаючи на викладене, ОСОБА_1 просить суд скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
У відзиві на апеляційну скаргу прокуратура Хмельницької області погоджується із висновками суду першої інстанції та просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Прокурор вважає, що вимоги ОСОБА_1 у зв`язку із неправомірними діями прокуратури були вже вирішені і визнані необґрунтованими у цивільній справі №686/11154/13-ц, а тому, вважає, що суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволені позову, оскільки ОСОБА_1 не увійшов до складу учасників ТОВ «Хмельницький КХП» та відповідно, рішення про виплату йому дивідендів не приймалось. Разом з цим, прокурор вказує, що ОСОБА_1 не було надано доказів на підтвердження наявності у нього корпоративних прав у ТОВ «Хмельницький КХП». Прокурор зазначає, що висновком експерта було встановлено ряд порушень при перетворенні ВАТ в ТОВ, які жодним чином не пов`язані із постановою прокуратури області від 28 листопада 2002 року про накладення арешту.
Позивач та його представник підтримали апеляційну скаргу з підстав у ній наведених.
Представник прокуратури Хмельницької області апеляційну скаргу не визнав і просить її відхилити, залишивши рішення суду першої інстанції без змін.
Представник Державної казначейської служби України до суду не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Колегія суддів, заслухавши апелянта та його представника, представника відповідача та суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Згідно з ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення відповідає вказаним вимогам.
       Суд першої інстанції вірно виходив з того, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05.12.2013 року в справі № 686/11154/13-ц позов ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Прокуратури Хмельницької області, Державної казначейської служби, МВ ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції про стягнення вартості неодержаних часток (корпоративних прав), стягнення вартості часток у виділених та неодержаних дивідендах ТзОВ "Хмельницький КХП", стягнення заробітку та грошових доходів, стягнення сплачених коштів на надання правової допомоги та стягнення моральної шкоди, задоволено частково, стягнуто за рахунок державного бюджету на користь ОСОБА_1 завдану моральну шкоду в розмірі 127317 грн.; стягнуто за рахунок державного бюджету на користь ОСОБА_3 завдану моральну шкоду в розмірі 119288 грн. В решті позову відмовлено.
Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 24.09.2014 року в справі № 686/11154/13-ц, рішення Хмельницького міськрайонного суду від 05.12.2013 року в частині стягнення на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_3 моральної шкоди змінено та стягнуто з Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь: ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 150000 грн.; ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 142000 грн. В решті рішення залишено без змін.
       Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2015 року рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 05.12.2013 року в частині залишеній без змін рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 24.09.2014 року залишено без змін.
       Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20.05.2015 року у справі № 686/26129/14-ц, з урахуванням ухвали суду від 03.06.2015 року про виправлення описки, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунка, на користь ОСОБА_1 вартість неповернених 1657056 простих імених акцій ВАТ "Хмельницький комбінат хлібопродуктів" у сумі 1451411 грн. 89 коп. та 20000 грн. витрат на правову допомогу. В решті позову відмовлено.
Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 03.11.2016 року рішення Хмельницького міськрайонного суду від 20.05.2015 року в частині розміру стягнутих коштів на правову допомогу змінено, а в частині задоволення вимог про стягнення вартості неповернених іменних акцій скасовано та ухвалено нове рішення. Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 31400 грн.коштів, сплачених на правову допомогу в кримінальній справі. В частині позову ОСОБА_1 про стягнення вартості простих іменних акцій відмовлено. В решті рішення суду залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 06.06.2018 року у справі № 686/26129/14-ц рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 03.11.2016 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення вартості іменних акцій скасовано. Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 20.05.2015 року в частині стягнення з Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунка на користь ОСОБА_1 вартості неповернених 1657056 штук простих іменних акцій ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів» в сумі 1451411,89 грн. залишено в силі. 
У вищезазначеній постанові встановлено, що наказом Фонду державного майна України від 11.08.1998 року №35-АТ створено ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів», головою правління якого призначено ОСОБА_1 , останній дав згоду ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів» на викуп його акцій. Проте іменні цінні папери, належні позивачу, були обмежені в обігу шляхом їх блокування реєстроутримувачем на особовому рахунку власника, що полягало в забороні їх відчуження на підставі постанови про накладення арешту на нерухоме та рухоме майно від 28 листопада 2002 року. Таким чином, накладення арешту на цінні папери порушило права ОСОБА_1 на розпорядження належним йому на праві власності майном, зокрема акціями ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів».
У зв`язку з чим, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відшкодування на користь ОСОБА_1 на загальних підставах завданої йому шкоди, яка визначена в розмірі вартості належних йому акцій ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів» і становить 1451411,89грн. 
Також, судом встановлено, що 28.11.2002 року начальником слідчого відділу прокуратури Хмельницької області в межах кримінальної справи №29/2253 винесено постанову, якою накладено арешт на нерухоме та рухоме майно, в тому числі на цінні папери, яке належить ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , де б воно не знаходилось.
І всього було заблоковано 1657056 простих іменних акцій зареєстрованої особи ОСОБА_1 номінальною вартістю 414262 грн..
15.05.2003 року, 14 і 28 серпня 2003 року, 02.09.2003 року, 23 і 27 лютого та 29 березня 2004 року були винесені постанови про порушення кримінальних справ за окремими епізодами протиправних діянь стосовно ОСОБА_1 за ознаками злочинів, передбачених ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України.
Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 листопада 2010 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 8 років з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно - господарських обов`язків на 3 роки та конфіскацією майна, крім житла.
Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 14 квітня 2011 року вирок Хмельницького міськрайонного суду від 03 листопада 2010 року скасовано, а справу повернено на новий розгляд до того ж суду в іншому складі зі стадії попереднього розгляду.
Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 липня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 27 вересня 2011 року кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та інших направлено прокурору Хмельницької області для організації проведення додаткового розслідування.
17 липня 2012 року та 23 серпня 2012 року постановою слідчого в особливо важливих справах прокуратури Хмельницької області закрито кримінальні справи щодо ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу злочину та за недоведеністю участі ОСОБА_1 у вчиненні злочину. 
Постановами слідчого в особливо важливих справах прокуратури Хмельницької області від 19 липня 2012 року та від 27 серпня 2012 року знято арешт з майна ОСОБА_1 , в тому числі з цінних паперів.
За повідомленням прокуратури Хмельницької області від 21 листопада 2014 року, ОСОБА_1 відмовлено у винесенні постанови про встановлення розміру відшкодування шкоди та спростування поширеної у пресі інформації відповідно до Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду».
Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 24.09.2014 року по цивільній справі №686/11154/13-ц встановлено, що відповідно до ухвали Апеляційного суду Хмельницької області від 18.08.2005 року встановлено, що звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним установчих зборів, в задоволенні якого йому було відмовлено, ОСОБА_1 давав згоду товариству на викуп його акцій, що згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягає.
У листі ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів» від 03.08.2004 року №538 зазначалось, що товариство може викупити акції у ОСОБА_1 за умови відсутності обмежень на їх відчуження.
       Зазначені обставини в силу ч. 4 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають. 
       Судом першої інстанції вірно встановлено, що 22 травня 2004 року рішенням загальних зборів акціонерів ВАТ "Хмельницький комбінат хлібопродуктів" реорганізовано ВАТ "Хмельницький комбінат хлібопродуктів" шляхом перетворення його у товариство з обмеженою відповідальністю "Хмельницький комбінат хлібопродуктів". ТзОВ "Хмельницький комбінат хлібопродуктів" з часу державної реєстрації виступає правонаступником всіх майнових та немайнових прав та обов`язків ВАТ "Хмельницький комбінат хлібопродуктів".
Розпорядженням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 07 грудня 2004 року №236-с скасовано реєстрацію випуску акцій ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів», а свідоцтво про реєстрацію випуску акцій ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів» анульовано.
Також, судом вірно встановлено, що згідно п. 5 питання 10 "Про реорганізацію товариства" було вирішено, що оцінка та викуп акцій проводиться акціонерним товариством, а після проведення державної реєстрації правонаступника ТзОВ "Хмельницький КХП" компенсує вартість акцій їх власникам на підставі даних реєстру станом на дату закриття реєстру. З метою захисту прав акціонерів ВАТ "Хмельницький комбінат хлібопродуктів", які не голосували за прийняття рішення про реорганізацію, у зв`язку з чим не увійдуть в склад учасників ТзОВ "Хмельницький КХП" викуп акцій у цих акціонерів здійснюється товариством або його правонаступником за ціною, що визначається домовленістю сторін, з урахуванням витрат по придбанню, але не нижчою за номінальну вартість акцій - 0.25 грн. за одну акцію.
Суд першої інстанції вірно виходив з того, що ТзОВ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів» за період роботи 2010 та 2011 років нараховувалися та проводилася сплата дивідендів засновникам товариства. І 15.06.2012 року було проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи ТзОВ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів». 
       Зазначені обставини визнавалися учасниками справи та їх представниками, а тому в силу ч. 1 ст. 81 ЦПК України доказуванню не підлягають. 
       Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з недоведеності ОСОБА_1 позовних вимог, адже позивач не увійшов до складу учасників ТзОВ «Хмельницький КХП» та відповідних рішень про виплату йому дивідендів товариством не приймалось і ОСОБА_1 не надано доказів того, що саме внаслідок арешту належних йому акцій не було проведено їх обмін на частку у статутному фонді ТзОВ "Хмельницький комбінат хлібопродуктів" та не було проведено виплату дивідендів.
Дійшовши такого висновку, суд обґрунтовано посилався на відповідні норми матеріального та процесуального права.
Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах (ч. ч. 1, 6 ст. 1176 ЦК України).
Положеннями ст. 1 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду" визначено, що підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.
Відповідно до п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. ст. 2, 3 вище зазначеного Закону право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати.
Право на відшкодування шкоди, завданої зазначеними у статті 1 цього Закону оперативно-розшуковими заходами, виникає у випадках, передбачених пунктом 1-1 частини першої цієї статті, або за умови, що протягом шести місяців після проведення таких заходів не було розпочате кримінальне провадження за результатами цих заходів. 
У наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються): заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій; майно (в тому числі гроші, грошові вклади і відсотки по них, цінні папери та відсотки по них, частка у статутному фонді господарського товариства, учасником якого був громадянин, та прибуток, який він не отримав відповідно до цієї частки, інші цінності), конфісковане або звернене в доход держави судом, вилучене органами досудового розслідування, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт; штрафи, стягнуті на виконання вироку суду, судові витрати та інші витрати, сплачені громадянином; суми, сплачені громадянином у зв`язку з поданням йому юридичної допомоги; моральна шкода.
Відповідно до ст. 113 ЦК України господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками.  Господарські товариства можуть бути створені у формі повного товариства, командитного товариства, товариства з обмеженою або додатковою відповідальністю, акціонерного товариства.
Положенями ч. 1 ст. 50 Закону України "Про господарські товариства" встановлено, що товариством з обмеженою відповідальністю визнається товариство, що має статутний капітал, розділений на частки, розмір яких визначається установчими документами.
       Вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників (ч. 1 ст.  58 Закону України "Про господарські товариства").
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 116 ЦК України  учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі, крім випадків, встановлених законом.
В силу положення ст. 10 Закону України "Про господарські товариства" учасники товариства мають право брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди). Право на отримання частки прибутку (дивідендів) пропорційно частці кожного з учасників мають особи, які є учасниками товариства на початок строку виплати дивідендів.
Відповідно до роз`яснень, що викладені в п. 35 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008  № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів", господарські суди вправі приймати рішення щодо виплати акціонеру (учаснику) частки прибутку (дивідендів) лише у разі невиплати господарським товариством дивідендів на підставі рішення загальних зборів або їх виплати в меншому розмірі, ніж передбачено відповідним рішенням (статті 10, 41, 59 Закону про господарські товариства, стаття 158 ЦК). У разі, якщо загальні збори прийняли рішення не розподіляти прибуток товариства, господарський суд не може підміняти вищий орган управління товариства і втручатися у господарську діяльність товариства.
Також припинення акціонерних товариств в результаті перетворення у товариство з обмеженою відповідальністю здійснюється з врахуванням положень Порядку скасування реєстрації  випусків акцій та анулювання свідоцтв про реєстрацію випуску акцій, затвердженого рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 30.12.98 № 222 (далі - Порядку) та Положення про порядок реєстрації випуску акцій під час реорганізації товариств, затвердженого рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 30.12.1998р. № 221 (далі - Положення).
       З огляду на п. 17 Порядку (в редакції 22.05.2004 року на час прийняття рішення про реорганізацію товариства), якщо жоден  із  правонаступників акціонерного товариства,  що підлягає реорганізації, не є акціонерним товариством, то скасування реєстрації випусків акцій та анулювання свідоцтв про реєстрацію випуску акцій здійснюється з урахуванням вимог пунктів 13-16 цього Положення на підставі таких документів: а) заяви про скасування реєстрації випусків акцій у зв`язку з реорганізацією акціонерного товариства, підписаної керівниками та засвідченої печатками підприємств, що виступають правонаступниками акціонерного товариства; б) протоколу рішення вищого органу акціонерного товариства про  реорганізацію товариства, засвідченого підписом керівника та печаткою товариства, що підлягає реорганізації, з обов`язковим зазначенням умов та порядку обміну акцій на частки в статутному фонді підприємств-правонаступників акціонерного товариства; в) копій свідоцтв про реєстрацію суб`єктів підприємницької діяльності правонаступників акціонерного товариства; г) оригіналів свідоцтв про реєстрацію випуску акцій акціонерного товариства, що підлягає реорганізації; ґ) довідки про особу, яка обслуговує акції цього емітента: реєстроутримувача (при документарній формі випуску акцій) або депозитарію (при бездокументарній).
       Зазначені документи подаються протягом п`яти робочих днів від дня  державної реєстрації суб`єкта підприємницької діяльності правонаступника товариства або останнього з них.
         Відповідно до п. 1.7. Положення (в редакції, чинній на час прийняття рішення про реорганізацію товариства 22.05.2004 року) з  метою  захисту прав акціонерів акціонерне товариство, що  прийняло рішення про реорганізацію, зобов`язане здійснити оцінку та викуп акцій акціонерів, які вимагають цього, у випадку, коли ці акціонери не голосували за прийняття загальними зборами рішення про реорганізацію і звернулись до товариства з письмовою заявою. Викуп акцій здійснюється за ціною, що визначається за домовленістю сторін, але не нижчою за номінальну вартість акцій.
       В силу п. 1.8. Положення під час реорганізації здійснюється обмін акцій або часток у статутному фонді товариства, що реорганізовується, на акції або на частки у статутному фонді товариства, що створюється під час реорганізації, шляхом злиття, поділу, виділення, перетворення, або на акції акціонерного товариства, у якого збільшується розмір статутного фонду - внаслідок реорганізації шляхом приєднання.
       Пунктом 6.2. Положення визначено послідовність дій, до яких вдається товариство під час емісії акцій при реорганізації шляхом перетворення, зокрема: а) прийняття вищим органом товариства рішення про реорганізацію шляхом перетворення, про умови обміну акцій або часток у статутному фонді товариств, що реорганізовується, на акції або частки у статутному фонді товариства, що створюється, та рішення про емісію акцій товариства, що створюється шляхом перетворення; б) оцінка та викуп акцій у акціонерів з дотриманням вимог п.1.7 цього Положення; в) обмін акцій або часток у статутному фонді товариства, що реорганізовується, письмові зобов`язання про видачу відповідної кількості акцій (сертифікатів акцій) чи часток товариства, що створюється шляхом перетворення; г) прийняття установчими зборами товариства, що створюється шляхом перетворення, рішення про створення товариства, про затвердження статуту товариства, про обрання органів управління, а також вирішення інших питань, пов`язаних з реорганізацією;  ґ) реєстрація в Комісії випуску акцій товариства, створеного шляхом перетворення; д) обмін письмових зобов`язань на акції або частки у статутному фонді товариства, створеного шляхом перетворення.
                  Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Висновки суду узгоджуються з матеріалами справи.
Доводи апеляційної скарги про, що висновок суду в тій частині, що ОСОБА_1 не увійшов до складу учасників ТзОВ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів» та відповідно рішення про виплату йому дивідендів не приймалося не відповідає встановленим обставинам справи є такими, що не заслуговують на увагу. Адже факт нарахування та виплати дивідендів учасникам ТзОВ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів» до 01.01.2004 року не свідчить про незаконність судового рішення і не підтверджує право ОСОБА_1 на отримання дивідендів ТзОВ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів» за результатами роботи у 2011 та 2012 роках.
Посилання апелянта на те, що його частка у статуті ВАТ «Хмельницький КХП» складала 13,5753% і при перетворенні ВАТ «Хмельницький КХП» в ТОВ «Хмельницький КХП» він мав право на відповідну частину в отриманні дивідендів, оскільки виплата проводилася із отриманого чистого прибутку у ВАТ є недоведеними. 
       Встановлено, що саме 22 травня 2004 року рішенням загальних зборів акціонерів ВАТ "Хмельницький комбінат хлібопродуктів" реорганізовано ВАТ "Хмельницький комбінат хлібопродуктів" шляхом перетворення його у ТзОВ "Хмельницький комбінат хлібопродуктів", яке з часу державної реєстрації виступає правонаступником всіх майнових та немайнових прав та обов`язків ВАТ "Хмельницький КХП". А позивач при зверненні до суду просив стягнути на його користь дивіденди за результатами роботи ТзОВ «Хмельницький КХП» за 2011 та 2012 роки в сумі 1281508,77 грн., надавши як доказ нарахування та виплати товариством дивідендів висновок судової економічної експертизи №05-03/105 від 19.06.2014 року.
       Крім того, рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 05.12.2013 року в справі № 686/11154/13-ц, залишеним без змін рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 24.09.2014 року в частині відмови у позові ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Прокуратури Хмельницької області, Державної казначейської служби, МВ ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції про стягнення вартості неодержаних часток (корпоративних прав), стягнення вартості часток у виділених та неодержаних дивідендах ТзОВ "Хмельницький КХП відмовлено ОСОБА_1 у стягненні частки у виділених і неодержаних дивідендів товариства на суму 4317072,48 грн. з підстав недоведеності причинного зв`язку між винесеною у кримінальній справі постановою від 28.11.2002 року про накладення арешту на цінні папери та неодержанням часток у виділених та неодержаних дивідендах ТзОВ "Хмельницький КХП» на суму 4317072,48 грн. (т. 1 а.с. 65 – 68).
Аргументи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції порушивши норми процесуального права, не взяв до уваги обставини, що встановлені рішеннями господарських судів по справі №8/10/9/16/6/163-Н (2-177/05) про грубі порушення ВАТ "Хмельницький КХП» чинного законодавства при його реорганізації у ТзОВ "Хмельницький КХП» є такими, що не заслуговують на увагу.
Так, рішення Господарського суду Хмельницької області від 07.12.2012 року по справі №8/10/9/16/6/163-Н (2-177/05), що залишене без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 12.10.2012 року постановлені за первісним позовом ОСОБА_6 до ТзОВ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів» та виконавчого комітету Хмельницької міської ради про визнання незаконним рішення установчих зборів від 17.08.2004 року, визнання недійсним статуту товариства, скасування державної реєстрації товариства та державної реєстрації припинення ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів» та за зустрічним позовом ТзОВ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів» до ОСОБА_6 про визнання відсутності корпоративних прав ОСОБА_6 у ТзОВ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів».
       А відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Тому суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення вірно не взяв до уваги обставини, що встановлені у судових рішеннях по справі №8/10/9/16/6/163-Н (2-177/05). 
Порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування рішення, судом першої інстанції не допущено. 
Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав в межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 - 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 08 жовтня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 лютого 2020 року.

Судді                                                                А.П. Корніюк

                                                       І.В. П`єнта

                                                       О.І. Талалай