ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року 
м. Черкаси   

Справа № 712/11028/18		
Провадження № 22-ц/821/62/20		
Категорія: 304070000 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:
головуючої:                      Карпенко О.В. 
суддів:                               Бородійчука В.Г., Нерушак Л.В.
за участю секретаря:     Винник І.М.
учасники справи: 
позивач:  ОСОБА_1 
відповідач: підприємство «ІнтролігаТОР» ЧООГОЛОМ «День»

розглянувши у порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу підприємства «ІнтролігаТОР» ЧООГОЛОМ «День» на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до підприємства «ІнтролігаТОР» ЧООГОЛОМ «День» про розірвання договору, стягнення грошових коштів, штрафних санкцій та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

12 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Соснівського районного суду м. Черкаси із позовом до підприємства «ІнтролігаТОР» ЧООГОЛОМ «День» про розірвання договору, стягнення грошових коштів, штрафних санкцій та моральної шкоди, посилаючись в обгрунтування заявленого позову на те, що між позивачкою та підприємством «ІнтролігаТОР» ЧООГОЛОМ «День» був укладений договір № 14/004 від 24 березня 2014 року про надання послуг по виготовленню друкованої книги «ІНФОРМАЦІЯ_1» строком до 20 вересня 2014 року, вартість робіт визначена 22 450,00 грн. 
Позивачка вказує, що нею було виконано умови вказаного договору шляхом сплати відповідачеві 8000,00 грн. 26 червня 2014 року та 14450,00 грн. 22 грудня 2014 року, проте у погоджений сторонами строк підприємством не було виконано замовлення на друкування книги.
Вимоги позивачки щодо виконання замовлення по виготовленню книги, відповідачем були проігноровані.
У зв`язку з тим, що строк договору №14/004 від 24 березня 2014 року закінчився без виконання замовлення і сторони не досягли згоди щодо пролонгації договору та нового строку виконання замовлення, позивачкою було пред`явлено вимогу про повернення сплачених нею 22450,00 грн. та стягнення штрафних санкцій, яка відповідачем була відхилена. Крім цього, зазначає ОСОБА_1 , внаслідок таких дій відповідача, їй було завдано моральної шкоди.
З метою захисту порушених прав, вказує ОСОБА_1 , вона змушена була звертатися до суду і уточнившись із позовними вимогами, позивачка остаточно просила суд постановити рішення, яким розірвати договір №14/004 від 24 березня 2014 року, укладений між нею та підприємством «ІнтролігаТОР» ЧООГОЛОМ «День»; стягнути з підприємства «ІнтролігаТОР» ЧООГОЛОМ «День» на її користь кошти отримані по договору в розмірі 8000,00 грн., а також безпідставно отримані відповідачем 22 грудня 2014 року грошові кошти в розмірі 14450,00 грн.
Крім того, ОСОБА_1 просила стягнути із підприємства «ІнтролігаТОР» ЧООГОЛОМ «День» на її користь грошові кошти в сумі 159344,04 грн., а саме інфляційні втрати 23644,46 грн., 3% річних 2731,00 грн., пеня за користування чужими коштами 33290,58 грн., 0,3% за кожен день прострочки 99678,00 грн.; а також моральну шкоду в розмірі 50000 грн. 

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 вересня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволено частково.
Стягнуто з підприємства «ІнтролігаТОР» ЧООГОЛОМ «День» на користь ОСОБА_1 грошові кошти 22 450,00 грн., інфляційні збитки в сумі 5760,67 грн., 3% річних за період прострочення грошового зобов`язання 1382,00 грн., всього 29592,67 грн. 
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до підприємства «ІнтролігаТОР» ЧООГОЛОМ «День» про розірвання договору №14/004 від 24 березня 2014 року, стягнення пені за користування чужими коштами та моральної шкоди - відмовлено.
Стягнуто з підприємства «ІнтролігаТОР» ЧООГОЛОМ «День» в дохід держави судовий збір 768,40 грн. 
Рішення суду першої інстанції, зокрема, мотивоване тим, що оскільки відповідачем як виконавцем у встановлений договором строк належним чином не були виконані зобов`язання по виготовленню книги, позивачка має право вимагати у виконавця повернення попередньої оплати. У зв`язку із невиконання відповідачем обов`язку повернення коштів на підставі законної вимоги позивачки, тобто наявності між сторонами грошових зобов`язань, які належним чином не виконані, дає підстави для стягнення на користь позивача інфляційних витрат.
Відмовляючи у задоволенні вимоги ОСОБА_1 про розірвання договору №14/004 від 24 березня 2014 року суд першої інстанції виходив з того, що питання про зміну або розірвання договору може порушуватись лише відносно діючого договору, а за вказаним договором договірні відносини між сторонами припинились після спливу строку його дії, який не був сторонами пролонгований у встановленому законом порядку.
Також суд першої інстанції у своєму рішенні зазначив, що позивачкою належними та обґрунтованими доказами не було доведено, що неправомірними діями відповідача їй була завдана моральна шкода в обумовленому розмірі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 21 листопада 2019 року, директор підприємства «ІнтролігаТОР» ЧООГОЛОМ «День», вважаючи оскаржуване рішення незаконним та необгрунтованим, постановленим при недостатньо повному дослідженні письмових доказів та дійсних обставин, що мають значення для справи, просив суд скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 вересня 2019 року та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не було прийнято до уваги те, що підприємство «ІнтролігаТОР» ЧООГОЛОМ «День» негайно після підписання договору був запущений процес виготовлення видання та всі зобов`язання по виготовленню видання ОСОБА_1 були виконані в тій мірі, в якій надав можливість замовник.
Натомість, зі сторони автора видання «ІНФОРМАЦІЯ_1» ОСОБА_1 систематично не виконувались обов`язки за договором, зокрема замовником не було зроблено узгодження розміщення тексту, погодження тексту після його літературної обробки, а без безпосередньої такої участі автора, виготовлення видання є неможливим.
Таким чином, судом першої інстанції не було в повній мірі враховано, що відповідно до умов договору у разі невиконання своїх обов`язків замовником, виконавець не несе відповідальності за несвоєчасне виконання робіт.

Відзив на апеляційну скаргу.

На апеляційну скаргу підприємства «ІнтролігаТОР» ЧООГОЛОМ «День» від ОСОБА_1 надійшов відзив, в якому зазначила, що доводи апеляційної скарги є надуманими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. Зазначила, що підприємство «ІнтролігаТОР» ЧООГОЛОМ «День» порушило всі взяті на себе зобов`язання за договором і не надало позивачці послуг в повному обсязі по виготовленню книги, при цьому отримавши за їх виконання обумовлені договором грошові кошти.
ОСОБА_1 просила суд апеляційну скаргу підприємства «ІнтролігаТОР» ЧООГОЛОМ «День» залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Фактичні обставини справи 

24 березня 2014 року між підприємством «ІнтролігаТОР» ЧООГОЛОМ «День» та ОСОБА_1 був укладений договір № 14/004, за умовами якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання по виготовленню видання «ІНФОРМАЦІЯ_1» у кількості 1000 примірників обсягом 96 сторінок, повнокольорова, форматом 70х100 1/16, палітурка м`яка повнокольорова ламінована, папір на блок крейдяний 130 г/кв.м., папір на обкладинку 240 г/кв.м. (а.с. 9).
Відповідно до розділу 2 Договору виконавець зобов`язаний: провести комп`ютерну верстку видання; виготовити оригінал-макет видання; випустити поліграфічну продукцію належної якості в обумовлений термін за договором; гарантувати цілковите забезпечення захисту авторського права видання, що випускається; виконати міжнародну нумерацію, стандартизацію, художнє оформлення, коректуру, поліграфічні роботи.
Згідно із п. 3.2 Договору замовник підписує оригінал-макет, надаючи дозвіл до друку. Без підпису замовника виконавець не приступає до виконання поліграфічних робіт. Пунктом 3.5 Договору визначено, що замовник після підписання оригінал-макету може вносити правки тільки за додаткову оплату (оплата визначається згідно з кількістю внесених правок і їх складністю) з переглядом терміну виконання замовлення за договором. 
Відповідно до п. 4.1 Договору його загальна сума становить 22 450,00 грн., попередня оплата 8 000,00 грн., а після підписання оригіналу макету 100 % оплата.
Згідно п. 5.1 Договору термін виконання робіт виконавцем становить 20 вересня 2014 року. Водночас пунктом 7.1 Договору передбачено, що він набуває сили з моменту його підписання і може бути пролонгований за взаємною згодою сторін.
Як вбачається із наявних матеріалів справи, 26 червня 2014 ОСОБА_1 внесла до каси підприємства «ІнтролігаТОР» ЧООГОЛОМ «День» аванс у розмірі 8 000,00 грн. відповідно до прибуткового касового ордера № 33 від 26 червня 2014 року. 
22 грудня 2014 року відповідно до прибуткового касового ордера № 59 від 22 грудня 2014 року ОСОБА_1 внесла до каси відповідача 14 450,00 грн. (а.с.10). 

19 серпня 2015 року позивачкою була пред`явлена відповідачу вимога щодо виконання договору №14/004 від 24 березня 2014 року шляхом виготовлення видання обсягом 96 сторінок (а.с.14). 
18 квітня 2016 року відповідачем був оформлений до підписання акт приймання-передачі робіт, згідно з яким станом на 14 липня 2015 року підприємством зверстано 128 сторінок видання, проведено стандартизацію та міжнародну нумерацію видання, розроблено та виготовлену повнокольорову обкладинку 1000 шт., загальна сума витрат видавництва 4745,00 грн. Вказаний акт не був підписаний позивачкою, яка навела свої зауваження - послуги не надані вчасно до 20 вересня 2014 року, претензії до наданого у серпні 2014 року першого макету стосовно збільшення сторінок на третину, також заперечила факт неповернення першого макету у видавництво (а.с.13). 
20 грудня 2016 року позивачкою поштою з описом вкладення була пред`явлена відповідачу досудова вимога щодо повернення 22450,00 грн. в зв`язку з невиконанням умов, обумовлених договором №14/004 від 24 березня 2014 року (а.с.16). 

Позиція Черкаського апеляційного суду

Відповідно до пункту 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.
Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підприємства «ІнтролігаТОР» ЧООГОЛОМ «День» не підлягає до задоволення,  виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Згідно положень ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. (ст.631 ЦК України). 
Статтею ст.610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
Разом з тим, ч.ч.1, 2 ст.614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Судом встановлено, що 24 березня 2014 року між виконавцем підприємством «ІнтролігаТОР» та замовником ОСОБА_1 укладено договір № 14/004, за умовами якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання на виготовлення видання «ІНФОРМАЦІЯ_1 » у кількості 1000 примірників обсягом 96 сторінок, повнокольорова, форматом 70*100 1/16, палітурка м`яка повнокольорова ламінована, папір на блок крейдяний 130 г/кв.м., папір на обкладинку 240 г/кв.м.
Відповідно до п. 4.1 договору його загальна сума становить 22450,00 грн., попередня оплата - 8000,00 грн., а після підписання оригіналу макету 100 % оплата.
Згідно п. 5.1 договору термін виконання робіт виконавцем - 20 вересня 2014 року. Водночас пунктом 7.1 договору передбачено, що він набуває сили з моменту його підписання і може бути пролонгований за взаємною згодою сторін.
26 червня 2014 року ОСОБА_1 внесла до каси підприємства «ІнтролігаТОР» аванс у розмірі 8000,00 грн. Іншу суму заборгованості за договором у розмірі 14450,00 грн. ОСОБА_1 внесла до каси відповідача 22 грудня 2014 року.
Пунктом 7.1 договору передбачене можливість пролонгації договору за взаємною згодою сторін. З матеріалів даної справи та доказів, наданих сторонами вбачається , що змін та доповнень до договору відносно строків виконання замовлення, порядку погодження макету замовлення, оплати замовлення та інших істотних умов договору не вносилось, так як відповідно до статті 654 ЦК України зміни та доповнення до договору вносяться в такій самій формі як і сам договір.
Статтею 631 ЦК України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Договором не передбачено односторонньої зміни його умов або його розірвання.
Згідно до вимог ст.208 ЦК України правочини між фізичною та юридичною особою належить вчиняти в письмовій формі. Відповідно, всі зміни до договору для якого встановлена законом обов`язкова письмова форма, мають бути внесені письмово, в тому числі і щодо пролонгації договірних відносин.
Суд першої інстанції, оцінивши наявні по справі докази та прийнявши до уваги рішення апеляційного суду Черкаської області від 19 липня 2017 року у справі № 712/880/17. (а.с. 31-32), прийшов до обгрунтованого висновку, що строк дії договору, укладеного між сторонами, закінчився 20 вересня 2014 року, проте, взяті на себе зобов`язання за умовами договору від 24 березня 2014 року № 14/004 підприємством «ІнтролігаТОР» виконано не було.
Є необґрунтованими посилання підприємства «ІнтролігаТОР» ЧООГОЛОМ «День» у своїй апеляційній скарзі на те, що виконання договору стало неможливим через дії позивачки ОСОБА_1 , оскільки вказані посилання спростовуються матеріалами справи.
Як вбачається із положень договору №14/004 від 24 березня 2014 року виконавець взяв на себе зобов`язання виготовити видання обсягом 96 сторінок та виготовити оригінал-макет видання, а пунктом 4.2 замовник зобов`язалась оплатити 100% оплати після підписання макету. 
Виготовивши макет видання із збільшенням без погодження з замовником обсягу сторінок з 96 до 128, що потягло за собою збільшення вартості виконання замовлення, відповідач в односторонньому порядку порушив умови договору, а тому не підписання позивачкою оригіналу макету, що не відповідало погодженим сторонами договірним умовам, не може бути визнано порушенням ОСОБА_1 взятих, як замовником, на себе зобов`язань. 
Посилання підприємства «ІнтролігаТОР» ЧООГОЛОМ «День» на те, що збільшення обсягу видання сталось через дотримання ним вимог державного стандарту також є неаргументованими, оскільки вказані обставини повинні були врахуватися відповідачем безпосередньо при узгодженні сторонами істотних умов та підписанні договору №14/004 від 24 березня 2014 року, після чого будь-які зміни до договору могли вноситись тільки за взаємною згодою сторін у тій самі формі, що і укладання договору, тобто у письмовій формі. 
У випадку неможливості виконання обумовленого обсягу замовлення виконавець мав повідомити про це замовника та виконувати замовлення у збільшеному обсязі тільки після погодженням цього із замовником, а у випадку недосягнення такої згоди - вирішувати питання про припинення договору з поверненням отриманої від позивачки передоплати.
Як вбачається з наявних матеріалів справи, а саме акту приймання-передачі робіт 18 квітня 2016 року, кошторисів витрат: № 14/004-3 від 06 травня 2016 року; № 14/004-4 від 19 травня 2016 року; № 14/004-5 від 19 травня 2016 року правовідносини між сторонами відбувались вже за межами строку дії договору, у зв`язку із чим суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що всі дії, вчинені сторонами після 20 вересня 2014 року є позадоговірними відносинами сторін, і відповідно, не тягнуть правових наслідків, передбачених договором.
Також є необґрунтованими посиланняпідприємства «ІнтролігаТОР» ЧООГОЛОМ «День» в апеляційній скарзі на безпідставне, на його думку, стягнення із відповідача на користь ОСОБА_1 фінансових санкцій, передбачених статтею 625 ЦК України за порушення грошового зобов`язання, оскільки суд першої інстанції при вирішенні вказаного питання правильно зазначив, що за змістом вимог ч.2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох відсотків річних входять до складу грошового зобов`язання і за своєю правовою природою є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання і обґрунтовано стягнув із підприємства «ІнтролігаТОР» ЧООГОЛОМ «День» на користь ОСОБА_1 інфляційні збитки в сумі 5760,67 грн. та 3% річних за період прострочення грошового зобов`язання в сумі 1382,00 грн.
Інші доводи апеляційної скарги підприємства «ІнтролігаТОР» ЧООГОЛОМ «День» суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер і правильності висновків суду першої інстанції не спростовують. 
У відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. 
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами не вбачає.

Керуючись ст.ст. 258, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд - 

п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу підприємства «ІнтролігаТОР» ЧООГОЛОМ «День» - залишити без задоволення.
Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до підприємства «ІнтролігаТОР» ЧООГОЛОМ «День» про розірвання договору, стягнення грошових коштів, штрафних санкцій та моральної шкоди - залишити без змін.
Судові витрати, понесені у зв`язку із переглядом справи у суді апеляційної інстанції - залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України. 

Головуюча                  О.В. Карпенко

Судді         В.Г. Бородійчук

       Л.В. Нерушак