УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАНИ
                                                                                                                                                                                                                              14 лютого 2020року
м. Київ
 
справа № 320/9085/18
провадження № 51-257 ск20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                         ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26 квітня 2019 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 28 серпня 2019 року, 
встановив:
Вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26 квітня 2019 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України (далі – КК) та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки із застосуванням частини 1 статті 70 КК.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 28 серпня 2019 року вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26 квітня 2019 року змінено: виключено обставину, що обтяжує покарання – вчинення злочину повторно та ухвалено, що ОСОБА_4 вчинено кримінальне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 185 КК за попередньою змовою з особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження; в решті вирок залишено без змін. 
У своїй касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 не погоджується з вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26 квітня 2019 року та ухвалою Запорізького апеляційного суду від 28 серпня 2019 року, просить  змінити зазначені судові рішення та призначити нове покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з іспитовим строком 3 роки із застосуванням статті 75 КК. 
В обґрунтування своїх вимог засуджений ОСОБА_4 посилається на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Перевіривши доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних міркувань.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що кваліфікація інкримінованого діяння  засудженим ОСОБА_4 не оскаржується. Відповідно до ст. 433 Кримінального процесуального кодексу України (далі–КПК) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах касаційної скарги. При цьому він перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. При розгляді доводів, наведених у касаційній скарзі, колегія суддів виходить із фактичних обставин справи, встановлених судом.
Відповідно до вимог статті 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.
Зі змісту судового рішення, долученого до касаційної скарги, вбачається, що Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області у вироку від 26 квітня 2019 року при призначенні покарання було враховано ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, а саме: раніше притягався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення та перевиховання не став, знову скоїв умисний злочин з корисливих мотивів. Окрім того, обставинами, що пом`якшують покарання суд визнав повне визнання своєї провини і щире каяття, сприяння слідству та суду у розкритті злочину та відшкодування шкоди потерпілим. Обставинами, що обтяжують покарання суд першої інстанції визнав повторність та скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Запорізький апеляційний суд в ухвалі від 28 серпня 2019 року, оцінивши докази, досліджені судом першої інстанції у їх сукупності, обґрунтовано дійшов висновку, що призначене ОСОБА_4 покарання слід вважати таким, що відповідає загальним засадам, зазначеним у статті 65 КК, а достатніх підстав для застосування відносно ОСОБА_4 норм статті 75 КК апеляційним судом, відповідно, не встановлено, з чим погоджується і суд касаційної інстанції. 
Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись статтею 428 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26 квітня 2019 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 28 серпня 2019 року.
Ухвала Суду є остаточною та  оскарженню не підлягає.
Судді: 
ОСОБА_1 	ОСОБА_2 	ОСОБА_3