ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

18 лютого 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/7423/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: 
                                        судді-доповідача  Чумака С.Ю.,
                                                   суддів:  Чабаненко С.В., Юрко І.В.,        
розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Дніпрі апеляційну скаргу Київської міської митниці Держмитслужби 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року у справі №160/7423/19 (суддя І інстанції - Голобутовський Р.З.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерні Світлотехнічні Технології" до Київської міської митниці Держмитслужби           про визнання протиправними та скасування рішень, карток відмови,  
В С Т А Н О В И В:
ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИПозивач звернувся до суду з позовом до Київської міської митниці Держмитслужби (на час виникнення спірних правовідносин - Київської міської митниці ДФС), в якому просив визнати протиправними та скасувати:
- рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів:
від 10.06.2019 № UA100000/2019/000160/2; 
від 01.07.2019 № UA100000/2019/000184/2; 
від 09.07.2019 № UA100000/2019/000199/2.
- картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів:
від 10.06.2019 № UA100030/2019/00283;
від 01.07.2019 № UA100030/2019/00313;
від 09.07.2019 № UA100030/2019/00326.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року позов задоволений.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене рішення та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.
В обґрунтування скарги зазначає, що рішення суду першої інстанції прийняте із порушенням вимог норм матеріального та процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи по суті позову. Також вказує, що за митною декларацією поданою позивачем спрацювали критерії УСАУР (автоматична системи керування ризиками) за кодами: 105-2 контроль правильності визначення митної вартості товарів; 106-2 витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів; 117-2 здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів із залученням спеціалізованого підрозділу митниці ДФС для перевірки числового значення заявленої митної вартості товару. Після здійснення низки заходів по перевірці документів встановлено, що документів подані позивачем до митного оформлення для підтвердження митної вартості товару містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягала сплаті за ці товари. Так, митним органом встановлено, що в інвойсі від 31.05.2019 р. № 290519-1 та контракті від 09.07.2018 № 09.07.18 не зазначено умови оплати за товар; відповідно до п.3.8. контракту від 09.07.2018 № 09.07.18 в ціну товару включені вартість тари та упаковки, а відповідно до інвойсу від 31.05.2019 № 290519-1 товар поставляється на умовах СІР-Дніпро (термін СІР «страхування та фрахт/перевезення» означає, що продавець виконав своє зобов`язання по поставці, коли товар передано в місті призначення, а продажна ціна товару включає вартість товару, вартість страхування та фрахт/перевезення) - до ціни товару відповідно до п.3.8. контракту не включено витрати на транспортування та страхування; відповідно до п. 5.1 контракту від 09.07.2018 № 09.07.18 товар повинен мати належне маркування, разом із тим, відомості щодо включення вартості маркування у ціну товару відсутні; декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах СІР витрат й ризиків, пов`язаних з транспортуванням та страхуванням товару в місце призначення, вартості маркування та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. На думку відповідача, позивачем вказані розбіжності під час проведення консультацій не усунуто, не спростовано сумніви митного органу в правильності визначення митної вартості товару за ціною контракту, що обґрунтовано послугувало підставою для митного органу для коригування митної вартості товару та винесення картки відмови в митному оформленні товару.
Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Учасники справи у судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Колегія суддів розглянула справу відповідно до вимог статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ
9 липня 2018 року між ТОВ «Інженерні Світлотехнічні Технології" (Покупець) та іноземною компанією AVKUN TRADING, LLC (Постачальник) укладено договір поставки № 09.07.18 (далі - Договір) (Том № 1, а.с. 21-24), за умовами якого Покупець замовляє, а Постачальник, будучи торговим представником виробників електричної та освітлювальної фурнітури, постачає товар на умовах цього Договору (п. 2.1). Назва товару, кількість і ціна зазначаються у рахунках на кожну партію товару відповідно (п. 2.2). Кожна партія товару супроводжується наступними товаросупровідними документами: рахунок-фактура, пакувальний лист, CMR, фітосанітарний сертифікат країни-експортера (за необхідності. (п. 2.3). Загальна сума договору складається з суми усіх рахунків за цим Договором. Валютою Договору є долар США. (п. 3.1, 3.2). Оплата товару Покупцем за договором здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Продавця. Банківські витрати, пов`язані з платежами за цим Договором, сплачуються Покупцем. В ціну товару включені вартість тари та упаковки. (п. 3.6, 3.7, 3.8). Поставка товару буде здійснюватись партіями, які узгоджуються з Покупцем на умовах СІР-Дніпро (Incoterms 2010). Вантажовідправником може виступати третя сторона. Датою поставки вважається дата прибуття транспортного засобу з Товаром у місце вивантаження. (п. 4.1-4.4)
16 липня 2019 року до цього Договору між сторонами укладено Додаткову угоду № 1, якою Договір доповнено новим пунктом п. 3.9, а також змінено та викладено у новій редакції п. 2.1 та п. 3.8 Договору: п. 2.1. - Покупець замовляє, а Постачальник, будучи торговим представником виробників електричної та освітлювальної фурнітури, постачає товар на умовах цього Договору, п. 2.2. - Назва товару, кількість і ціна зазначаються у рахунках на кожну партію товару відповідно, п. 3.1. - Загальна сума Договору складається з суми усіх рахунків за цим Договором, п. 3.2. - Валютою Договору є долар США, п. 3.3. - Валютами платежу за цим Договором є долар США і/або Євро, п. 3.5. - Товар, який придбано Покупцем згідно з Договором передається на реалізацію на території України з кінцевим строком оплати до кінця дії дійсного Договору,   п.3.6. - Оплата товару Покупцем за Договором здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Продавця, п. 3.8. - Ціну товару за цим Договором поставки, які зазначено в рахунках на відповідну партію товару. В ціну товару включені вартість тари та упаковки, п. 3.9. - Оплата товару Покупцем за Договором здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок за наступними реквізитами: Отримувач: PANASONIC ECO SOLUTIONS ELEKTRIK SANAYI VE TICARET A.S. Адреса: Abdurrahmangazi Mah. Ebubekir Cad. №44 34887 Sancaktepe, Istanbul, Turkey. Банк бенефіціара: Turkiye Garanti Bankasi A.S. Sultanbeyli Branch. Адреса: Mehmet Akif Mah. № 64 Sultanbeyli Istanbul. SWIFT: TGBATRIS, IBAN: НОМЕР_1 . ТОМ № 1, а.с. 25-26)
Також 29 травня 2019 року до договору поставки від 09.07.2018 укладено додаткову угоду № 2, якою змінено пункт 3.9 розділу 3 договору, а саме реквізити отримувача. (ТОМ № 1, а.с. 27)  
Так, Покупець замовив, а Постачальник здійснив поставку товару, назва якого, кількість, ціна і інші умови обумовлено сторонами в товаросупроводжуючих документах, на суму:
- 49 269,86 USD (доларів США) - по електронній митній декларації ІМ 40 ДЕ № UA100030/2019/403753 (Том № 1, а.с. 33-36);
- 47 736,89 USD (доларів США) - по електронній митній декларації ІМ 40 ДЕ № UA100030/2019/404853 (Том № 1, а.с.69-72);
- 46107,47 USD (доларів США) - по електронній митній декларації ІМ 40 ДЕ № UA100030/2019/405295 (Том № 1, а.с.106-108).
Митна вартість товару за вказаними деклараціями була визначена із застосуванням основного методу - за ціною договору.
Разом із кожною із зазначених декларацій позивач надав пакет документів, а саме:
- по ВМД №UA100030/2019/403753 (Том № 1, а.с. 49-63):
договір поставки № 09.07.18 від 09 липня 2018;
додаткова угода № 1 від 16.07.2018 року;
додаткова угода № 2 від 29.05.2019 року;
INVOICE № 290519-1 від 31.05.2019 року;
автотранспортна накладна CMR №344039 від 31.05.2019 року;
документ про походження товару (Declaration of origin) - INVOICE 290519-1 від 31.05.2019 року (код документу 0862);
CARNET TIR XN83218386 від 04.06.2019;
комерційна пропозиція OFFER б/н від 31.05.2019 (код документу 3022); 
страховий поліс INSURANCE POLICY №97021910000050 від 04.06.2019 (код документу 3530); висновок про вартісні характеристики товару - Висновок експерта № ГО-1352 від 10.06.2019 року;
лист б/н від 10.06.2019.
- по ВМД №UA100030/2019/404853 (Том № 1, а.с. 84-99):
договір поставки №09.07.18 від 09 липня 2018;
додаткова угода № 1 від 16.07.2018;
додаткова угода № 2 від 29.05.2019;
INVOICE №190619-1 від 26.06.2019;
автотранспортна накладна CMR №344045 від 27.06.2019; 
документ про походження товару (Declaration of origin) - INVOICE 190619-1 від 26.06.2019 (код документу 0862);
CARNET TIR АХ83218465 від 27.06.2019;
комерційна пропозиція OFFER б/н від 26.06.2019 (код документу 3022); 
страховий поліс INSURANCE POLICY №97021910000054 від 27.06.2019 (код документу 3530);
висновок про вартісні характеристики товару - Висновок експерта №ГО-1517 від 01.07.2019;
лист б/н від 01.07.2019.
- по ВМД № UA100030/2019/405295 (Том № 1, а.с. 119-134):
договір поставки №09.07.18 від 09 липня 2018;
додаткова угода № 1 від 16.07.2018;
додаткова угода № 2 від 29.05.2019; 
INVOICE № 270619-1 від 02.07.2019; 
автотранспортна накладна CMR №344297 від 02.07.2019;
документ про походження товару (Declaration of origin) - INVOICE № 270619-1 від 02.07.2019(код документу 0862);
книжка МДП CARNET TIR RX83218945 від 02.07.2019;
комерційна пропозиція OFFER б/н від 02.07.2019 (код документу 3022); 
страховий поліс INSURANCE POLICY № 97021910000056 від 02.07.2019 (код документу 3530);
висновок про вартісні характеристики товару - Висновок експерта №ГО-1596 від 09.07.2019;
лист б/н від 09.07.2019.
При перевірці правильності визначення митної вартості товару, згідно з положеннями ст. 53 МК України, враховуючи заходи, передбачені Методичними рекомендаціями щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджені наказом ДФС від 11.09.2015 № 689, орган доходів і зборів дійшов висновку, що надані до митного оформлення документи містять розбіжності та не містять усіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар.
З метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ, використовуючи право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, та у відповідності п. 2-3 ст. 53 МКУ декларанта зобов`язано протягом додатково надати:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом), послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 
3) виписку з бухгалтерської документації; 
4) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 
5) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 
6) копію митної декларації країни відправлення.
10 червня, 6 та 9 липня 2019 року декларантом до Київської міської митниці подані повідомлення про неможливість надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості за поданими митними деклараціями. (Том № 1, а.с. 63, 99, 134)
Відповідно до положень статті 255 Митного кодексу України відповідачем проведено контроль правильності визначення заявленої декларантом митної вартості.
За результатом проведеної митної оцінки митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів: від 10.06.2019 № UA100000/2019/000160/2; від 01.07.2019 № UA100000/2019/000184/2; від 09.07.2019 № UA100000/2019/000199/2. (Том № 1 а.с. 28-30, 64-66, 100-102)
У зв`язку з прийняттям митним органом рішень про коригування митної вартості, позивачу було оформлено картки відмови у митному оформленні від від 10.06.2019 № UA100030/2019/00283; від 01.07.2019 № UA100030/2019/00313; від 09.07.2019 № UA100030/2019/00326. (Том № 1, а.с. 31-32, 67-68, 103-104)
Товари випущені у вільний обіг за ЕМД № UA100030/2019/403764, № UA100030/2019/404872, UA100030/2019/405332 під гарантійні зобов`язання.
Не погоджуючись з рішеннями відповідача про коригування митної вартості товарів та картками відмови, позивач звернувся із цим позовом до суду.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не мав достатніх обґрунтованих сумнівів у правильності визначення митної вартості декларантом за ціною контракту. Суд виходив з того, що під час розгляду справи відповідач не підтвердив належними та допустимими доказами, а також аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари. Вказане, на думку суду, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості товару.
НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ
Відповідно до частини першої статті 53 Митного кодексу України (далі - МК України) у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Згідно з ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У той же час, відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Відповідно до частини першої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
З наведеного вбачається, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено тощо.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
При цьому, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Згідно з положеннями статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Частиною другою статті 57 МК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Відповідно до ч. 3 ст. 57 МК України, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей     59     і     60     цього     Кодексу     за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до     статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
Отже, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості і з цією метою мають повноваження витребувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару у разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.
Згідно з рішеннями про коригування митної вартості від 10.06.2019 № UA100000/2019/000160/2; від 01.07.2019 № UA100000/2019/000184/2; від 09.07.2019 № UA100000/2019/000199/2.підставами для їх прийняття є результат митного контролю щодо правильності визначення митної вартості товарів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, та перевірки наявності або відсутності застережень щодо застосування методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) згідно статті 54 Митного кодексу України.
У результаті такого контролю встановлено таке:
- по ВМД №UA100030/2019/403753:
1) в інвойсі від 31.05.2019 р. № 290519-1 та контракті від 09.07.2018 № 09.07.18 не зазначено умови оплати за товар;
2) відповідно до п.3.8. контракту від 09.07.2018 №09.07.18 в ціну товару включені вартість тари та упаковки, а відповідно до інвойсу від 31.05.2019 № 290519-1 товар поставляється на умовах СІР-Дніпро (термін СІР «страхування та фрахт/перевезення» означає, що продавець виконав своє зобов`язання по поставці, коли товар передано в місті призначення, а продажна ціна товару включає вартість товару, вартість страхування та фрахт/перевезення) - до ціни товару відповідно до п.3.8. контракту не включено витрати на транспортування та страхування;
3) відповідно до п.5.1 контракту від 09.07.2018 р. №09.07.18 товар повинен мати належне маркування, разом із тим, відомості щодо включення вартості маркування у ціну товару відсутні;
4) декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах СІР витрат й ризиків, пов`язаних з транспортуванням та страхуванням товару в місце призначення, та вартості маркування.
- по ВМД  № UA100030/2019/404853 та ВМД №UA100030/2019/405295:
1) в інвойсі від 31.05.2019 р. № 290519-1 та контракті від 09.07.2018 № 09.07.18 не зазначено умови оплати за товар;
2) відповідно до п. 3.8. контракту від 09.07.2018 №09.07.18 в ціну товару включені вартість тари та упаковки, а відповідно до інвойсу від 31.05.2019 № 290519-1 товар поставляється на умовах СІР-Дніпро (термін СІР «страхування та фрахт/перевезення» означає, що продавець виконав своє зобов`язання по поставці, коли товар передано в місті призначення, а продажна ціна товару включає вартість товару, вартість страхування та фрахт/перевезення) - до ціни товару відповідно до п.3.8. контракту не включено витрати на транспортування та страхування;
3) відповідно до п. 5.1 контракту від 09.07.2018 р. №09.07.18 товар повинен мати належне маркування, разом із тим, відомості щодо включення вартості маркування у ціну товару відсутні;
4) декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах СІР витрат й ризиків, пов`язаних з транспортуванням та страхуванням товару в місце призначення, вартості маркування та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Судом встановлено, що підставою для витребування у декларанта додаткових документів послугувало спрацювання профілю ризику за напрямком митної вартості, а також виявлення митним органом в наданих позивачем документах розбіжностей: в інвойсах поставка товару здійснюється на умовах поставки CIР-Дніпро, а відповідно до п. 3.8. договору поставки не вказано, що витрати на транспортування та страхування включені до вартості товару. За умовами поставки витрати на транспортування та страхування повинні бути включені до вартості товару.
Оцінивши доводи відповідача з приводу виявлених розбіжностей у наданих для митного оформлення товару документах, суд вважає вказані доводи необґрунтованими, оскільки виявлені відповідачем розбіжності не є такими, що можуть свідчити про неправильність визначення декларантом митної вартості товару.
Так, відповідно до Інкотермс-2010 CIР ("фрахт/перевезення та страхування оплачено до (назва місця призначення)" означає, що продавець здійснює поставку товару     шляхом його     передання перевізнику, призначеному ним самим. Додатково до цього     продавець зобов`язаний     оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення. Це означає, що покупець приймає на себе всі ризики та будь-які додаткові витрати, що можуть виникнути після здійснення поставки у вищезазначений спосіб. За умовами терміна CIP на продавця покладається також обов`язок забезпечення страхування на користь покупця проти ризику втрати чи пошкодження товару під час перевезення.
Отже, поставка товару на умовах CIР зобов`язує продавця оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення, забезпечити страхування на користь покупця та забезпечення здійснення митного оформлення товару при експорті.
З урахуванням вказаного поставка товару на умовах CIР передбачає, що у фактурну вартість товару вже включені витрати, які впливають на митну вартість товару (в тому числі перевезення), тому для цілей визначення митної вартості товару ця вартість не потребує коригування.
Відтак, додаткові витрати на транспортування товару ТОВ "Інженерні Світлотехнічні Технології" за умовами поставки не понесло.
Також, судом першої інстанції правильно встановлено, що наведеними умовами поставки CIР (в редакції Incoterms 2010) не врегульоване питання включення у ціну товару тари та упаковки. Тому позивач додатково вніс ці відомості окремо у п.3.8. договору як такі, які були погоджені ним з постачальником при укладенні цього Договору. При цьому, постачальник не висунув покупцю вимоги відшкодувати витрати на страхування та транспортні витрати за наведеними умовами поставки.
Згідно з п. 7 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються подальші витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема витрати на страхування товарів.
Отже, відповідно до умов поставки за договором поставки від 09.07.2018 № 09.07.18 та наявними у справі товаросупровідними документами, всі витрати (транспортування, страхування товару тощо) вже були включені продавцем в ціну товару, відображену у документах, наданих митному органу для митного оформлення. Тому надання додаткових документів, як і необхідність окремого відображення в них вартості витрат зі страхування, в тому числі щодо упаковки та маркування, митним законодавством не передбачається.
Колегія суддів звертає увагу, що факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування відповідачем, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не можуть слугувати підставою для відмови в митному оформленні товару, як правильно вказав і суд першої інстанції.
За таких підстав колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені Митним кодексом України, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість та її складові. Натомість контролюючий орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню 2-г резервного методу.
Як у відзиві на позов, так і в апеляційній скарзі відповідач вказує, що за митними деклараціями поданими позивачем спрацювали критерії УСАУР (автоматична системи керування ризиками) за кодами: 105-2 контроль правильності визначення митної вартості товарів; 106-2 витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів; 117-2 здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів із залученням спеціалізованого підрозділу митниці ДФС для перевірки числового значення заявленої митної вартості товару.
З цього приводу апеляційний суд наголошує, що спрацювання системи управління ризиками є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів.
ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені Митним кодексом України, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість та її складові, а факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування відповідачем, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не можуть слугувати підставою для відмови в митному оформленні товару, відтак прийняті відповідачем спірні рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митних декларацій є протиправними та підлягають скасуванню.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, відповідно до ст. 316 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.
Оскільки за приписами ч. 1 статті 310 КАС України апеляційний розгляд здійснено за правилами спрощеного позовного провадження, справа згідно з ч. 4 ст. 257 КАС України не відноситься до таких, які не можуть бути розглянуті за вказаними правилами, то судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених цим пунктом.
На підставі викладеного, керуючись ст. 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Київської міської митниці Держмитслужби залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року  у справі №160/7423/19 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає. 

  Суддя-доповідач                                                            С.Ю. Чумак 

                               суддя                                                            С.В. Чабаненко 

                               суддя                                                            І.В. Юрко