Ухвала
 
13 лютого 2020 року
м. Київ
 
справа № 552/5052/17
провадження № 61-39671св18 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Тітова М. Ю.,
 
розглянувши клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Київського районного суду міста Полтави від 15 березня 2018 року та постанови Апеляційного суду Полтавської області від 30 травня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду міста Полтави від 15 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Полтавської області від 30 травня 2018 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У серпні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила стягнути із ОСОБА_1 на свою користь 185 652,12 грн матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та 100 000 грн - на відшкодування завданої їй моральної шкоди, а також 50 000 грн - на відшкодування моральної шкоди, завданої малолітньому сину ОСОБА_3 .
 
Рішенням Київського районного суду міста Полтави від 15 березня 2018 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Полтавської області                       від 30 травня 2018 року, позов задоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 185 652,12 грн майнової шкоди, 5 000 грн - на відшкодування моральної шкоди, 6 000 грн витрат на правову допомогу і 1 468,82 грн судового збору.
 
27 червня 2018 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Київського районного суду міста Полтави від 15 березня          2018 року та постанову Апеляційного суду Полтавської області від 30 травня               2018 року у вищевказаній справі.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 13 липня 2018 року відкрито касаційне провадження в цій справі та витребувано її матеріали з Київського районного суду міста Полтави.
 
У липні 2019 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду клопотання про зупинення виконання рішення Київського районного суду міста Полтави від 15 березня 2018 року та постанови Апеляційного суду Полтавської області від 30 травня 2018 року, посилаючись на те, що 27 червня 2019 року на його адресу з Київського відділу державної виконавчої служби міста Полтави надійшли: постанова про відкриття виконавчого провадження від 06 червня 2019 року № ВП 59280493; постанова про арешт майна боржника від 06 червня 2019 року № ВП 59280493 та постанова про стягнення виконавчого збору від 06 червня 2019 року № ВП 59280493. З метою захисту його законних прав та інтересів, просив зупинити виконання рішення Київського районного суду міста Полтави від 15 березня 2018 року до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
 
Клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Відповідно до частини восьмої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
 
Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.  
 
Клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
 
Заявивши клопотання про зупинення виконання рішення Київського районного суду міста Полтави від 15 березня 2018 року та постанови Апеляційного суду Полтавської області від 30 травня 2018 року, ОСОБА_1 не вказав достатніх підстав, не навів аргументів і не надав доказів на підтвердження своїх вимог, які свідчили б про існування об`єктивної необхідності зупинення виконання оскаржуваних судових рішень, зокрема документів про відкриття виконавчого провадження з примусового їх виконання. Сама по собі незгода заявника з оскаржуваними судовими рішеннями не є підставою для зупинення їх виконання на час перегляду справи в касаційному порядку. Посилаючись на відкриття виконавчого провадження з виконання рішення місцевого суду, заявник не надав документів на підтвердження цих обставин. Крім того, заявник не обґрунтував, захисту яких прав та інтересів сприятиме зупинення оскаржуваних судових рішень.
 
Враховуючи, що заявником не наведено переконливого обґрунтування на підтвердження обставин, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання судового рішення, в задоволенні клопотання необхідно відмовити. У таких висновках визначальними є правила статей 12 та 13 ЦПК України.
 
Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
 
Керуючись статтями 394, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Київського районного суду міста Полтави від 15 березня 2018 року та постанови Апеляційного суду Полтавської області від 30 травня 2018 року до закінчення касаційного провадження у справі.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	В. А. Стрільчук	
 	 	
 	С. О. Карпенко	
 	 	
 	М. Ю. Тітов