Справа № 125/2101/18
Провадження № 22-ц/801/109/2020
Категорія: 70
Головуючий у суді 1-ї інстанції Хитрук В. М.
Доповідач:Марчук В. С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року	Справа № 125/2101/18	м. Вінниця	

       Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючої: Марчук B.C.,
суддів: Матківської М.В., Сопруна В.В.
розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи цивільну справу № 125/2101/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Барського районного суду Вінницької області від 29 жовтня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Хитрука В.М., дата складання повного тексту судового рішення - 29 жовтня 2019 року,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулась у Барський районний суд Вінницької області з вказаним позовом. Вимоги мотивовані тим, що сторони перебували у шлюбі. Під час шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні.
Оскільки відповідач не надає допомоги на утримання сина, то просила суд стягнути з нього аліменти на свою користь на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини зі всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення сином повноліття.
Заочним рішенням Барського районного суду Вінницької області від 26.02.2019 року позов було задоволено.(а/с21). 
Проте, ухвалою Барського районного суду Вінницької області від 17.07.2019року вказане заочне рішення, за заявою відповідача, скасоване і справу було призначено до судового розгляду.( а/с46) .
Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 29.10.2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів відмовлено у зв`язку з його недоведеністю.
Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку, як незаконне та необгрунтоване, ухвалене за невідповідністю висновків суду обставинам справи та з посиланням суду на докази, які були сфальсифіковані відповідачем.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги, надані позивачем докази проживання дитини з матір`ю, а саме: Акт обстеження місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , затверджений головою Барської міської ради, відповідно до якого в квартирі АДРЕСА_1 проживають малолітній ОСОБА_3 із своєю матір`ю ОСОБА_1 та її чоловіком ОСОБА_4 . Також, скаржник вказує, що даний факт підтверджується довідкою КП «Бар-Благоустрій» №746 від 06.11.2019 року та довідкою про реєстрацію місця проживання особи №663 від 28.07.2017 року; іншими документами, копії яких, позивач додала до апеляційної скарги.
Зважаючи на викладене, ОСОБА_1 просить апеляційний суд скасувати рішення Барського районного суду Вінницької області від 29.10.2019 року та залишити в силі заочне рішення Барського районного суду Вінницької області від 26.02.2019 року у цій же справі.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.
Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до частин першої – п`ятої ст. 263 ЦПК України, судове рішення має ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване рішення суду зазначеним правовим вимогам відповідає в повній мірі.
Так, в ході розгляду справи встановлені наступні обставини.
Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Барського районного суду Вінницької області від 03.08.2010 року - розірваний (а.с.6). 
У шлюбі у них  народився син ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.5).
Згідно даних акту обстеження матеріально-побутових умов від 19.02.2016 року комісією у складі депутатів Барської міської ради, фахівця із соціальної роботи, юриста міської ради, встановлено, що неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом із батьком ОСОБА_2 та перебуває на його утриманні (а.с.56). 
Згідно довідки КП «Барське будинкоуправління» № 277 від 02.03.2016 року до складу сім`ї ОСОБА_2 входить його неповнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та проживає разом із батьком (а.с. 57).
Згідно даних акту обстеження матеріально-побутових умов від 06.05.2019 року комісією у складі депутата Барської міської ради, сусідів встановлено, що неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та фактично проживає разом із батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 58). 
Згідно довідки КП «Бар-Благоустрій» № 322 від 07.05.2019 року до складу сім`ї ОСОБА_2 входить його неповнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та проживає разом із батьком (а.с. 59).
Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов від 28.08.2019 року, комісією у складі депутата Барської міської ради, зі слів сусідів встановлено, що неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та фактично проживає разом із батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , з 2015 року (а.с. 60). 
Згідно довідки КП «Бар-Благоустрій» № 599 від 05.09.2019 до складу сім`ї ОСОБА_2 входить його неповнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та проживає разом із батьком за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 61). 
Позивачем ОСОБА_1 надано суду довідку № 412 від 12.09.2018 року Барської міської ради Барського району Вінницької області, у якій зазначається, що неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на утриманні матері (а.с. 7). 
Довідку №412 від 12.09.2018 року Барської міської ради Вінницької області, надану позивачкою, суд розцінив критично через те, що у ній не зазначений період перебування дитини на утриманні матері, і це відповідає дійсності – а/с7. Крім того, вказана довідка спростовується вищевказаними доказами.
За вказаних обставин, суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову, керуючись нормами ст. ст. 84, 141, 179, 180-183, 185 Сімейного Кодексу України та дійшовши висновку, що позивачкою не доведений факт перебування на її утриманні малолітнього сина - ОСОБА_2 .О
Колегія суду Вінницького апеляційного суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції. Він зроблений у результаті оцінки доказів за правилами ст. 89 ЦПК України і відповідає повному та всебічному з`ясуванню обставин, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні.
А відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 
Частиною 1 статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, і відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. 
Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Частиною 3 ст. 12, ст.ст. 76-81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Засобами доказування у цивільній справі є показання свідків, письмові докази, речові і електроні докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів в порядку, передбаченому ЦПК України.
Виходячи з зазначених обставин, встановлених у судовому засіданні, станом на час ухвалення оскаржуваного рішення малолітній ОСОБА_3 дійсно проживав з відповідачем і доводи апеляційної скарги такого висновку суду не спростовують через наступне.
Так, надані позивачем докази до апеляційної скарги, стосуються попередніх років, тобто, років до звернення з даним позовом у суд – до 18.10.2018 року. А відповідно до рішення Барського районного суду Вінницької області від 04.04.2016 року, стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 на утримання дитини - ОСОБА_6 за рішенням Барського районного суду від 29.11.2013 року було припинене через те, що дитина, починаючи з часу розірвання шлюбу – з 2010 року, проживає з батьком ОСОБА_2 . ОСОБА_7 повністю визнала позов про припинення стягнення аліментів (а/с38).
Додана до апеляційної скарги довідка за підписами начальника та паспортиста КП «Бар-благоустрій» за №1074 від 07.11.2019 року копією, ніким не завіреною, а відповідно до ч.2 ст.95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Отже, це є неналежним та не допустимим доказом, виходячи з норм ст.ст. 77, 778 ЦПК України. Те ж саме стосується і довідки №746 від 06.11.2019 року на а.с. 80 та інших документів на а.с. 81-85. 
Таким чином, рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права і доводи апеляційної скарги його не спростовують, тому, в силу ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду – без змін.
Відповідно до положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України ця справа є малозначною, а тому не підлягає касаційному оскарженню (п. 2 ч. 3 с. 389 ЦПК України).
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 367, 376, 381-384 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Барського районного суду Вінницької області від 29 жовтня 2019 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя: В.С. Марчук 

Судді: М.В. Матківська 

В.В. Сопрун