РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2020 року
м. Рівне

Справа № 566/16/18
Провадження № 22-ц/4815/39/20

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя: Гордійчук С.О
судді:Боймиструк С.В., Шимківа С.С.
секретар судового засідання: Шептицька С.С.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 
відповідач: Млинівська селищна об`єднана територіальна громада

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 01 липня 2019 року, ухваленого в складі судді Бандури А.П., у справі  №566/16/18

в с т а н о в и в:

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до територіальної громади смт. Млинів Млинівського району Рівненської області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.
На обґрунтування позовних вимог зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба ОСОБА_2 , якій за життя належало майно пайового фонду підприємства КСП «Розвазьке» згідно майнового сертифікату серії РВ №0196313 та на праві власності земельна ділянка, розміром 2,85 га згідно державного акту на право приватної власності на землю І-РВ №030206.
У грудні 2017 року, дружина його дядька повідомила, що знайшла, під час прибирання у будинку, два заповіти на його ім`я. 
12 грудня 2017 року він звернувся до нотаріуса з метою перевірки дійсності знайдених заповітів та про наявність спадкової справи і саме з цього часу йому стало відомо про існування заповітів ОСОБА_2 на його користь.
Посилаючись на те, що не звернувся у визначений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки не знав про існування заповіту, що вважає поважною причиною пропуску такого строку, просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 тривалістю три місяці.
Рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 01 липня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1  до територіальної громади селища  міського типу Млинів в особі Млинівської селищної ради Млинівського району  Рівненської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовлено .
Рішення суду мотивовано тим, що позивач не довів суду поважність причин пропуску строку на прийняття спадщини після смерті баби.
В апеляційній скарзі, позивач посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не враховано, що про наявність заповітів на його ім`я він дізнався у грудні 2017 року. А також, суд не з`ясував чи надсилалася йому або чи розміщувалася в пресі інформація про наявність заповіту на його користь . Крім того, судом не враховано факт визнання позову відповідачем.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Статтею 352 ЦПК України передбачено, що підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду таким вимогам не відповідає.
Встановлено, що ОСОБА_1 є внуком ОСОБА_2 .
20 грудня 2004 року та 29 жовтня 2004 року ОСОБА_2 , на випадок своєї смерті заповіла майно пайового фонду підприємства КСП «Розвазьке» згідно майнового сертифікату серії РВ №0196313 та земельну ділянку, розміром 2,85 га згідно державного акту на право приватної власності на землю І-РВ №030206 своєму внуку ОСОБА_1 .
Заповіти посвідчено секретарем Розвазької сільської ради Острозького району Рівненської області Думою І.І., зареєстровані в реєстрі за №38 та №47.
ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в книзі реєстрації смертей 03 серпня 2009 року зроблено відповідний актовий запис №54.
Згідно повідомлення приватного нотаріуса Млинівського районного нотаріального  округу Феськової Н.П. від 12 грудня 2017 року вбачається, що відомості про заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_2 відсутні.
За результатами проведеної перевірки у Спадковому реєстрі за параметрами запиту «заповіти/спадкові договори», за вказаними параметрами у Спадковому реєстрі знайдено інформацію про посвідчення заповітів від імені ОСОБА_2 Розвазькою сільською радою Острозького району Рівненської області 29 жовтня 2004 року за реєстром №38 та від 20 грудня 2004 року за реєстром №47.
Отже, із заявами про прийняття спадщини після смерті  ОСОБА_2 до нотаріальної контори спадкоємці не зверталися, спадкова справа не заводилася, відповідне повідомлення ОСОБА_1 не надсилалося та не розміщувалася в пресі інформація про наявність заповіту  ОСОБА_2 .
За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).
Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.
У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.
Відповідно до положень статті 63 Закону України «Про нотаріат» в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена   на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій,  також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.
Згідно з пунктами 7, 209, 188, 214 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 283/8882 (чинних на час виникнення спірних правовідносин), довідки про заповіти (про наявність заповіту, його зміст та ін.) видаються особам, щодо яких було складено заповіт, а також органам, переліченим в абзаці третьому пункту 7, та спадкоємцям за законом тільки після смерті заповідача за умови подання свідоцтва про його смерть. При підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом шляхом витребування відповідних доказів перевіряє: факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, наявність та чинність спадкового договору, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво; перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині. Нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі.
Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини.
Встановивши, що позивач був необізнаний про наявність заповіту, складеного на його користь, оскільки спадкова справа після смерті спадкодавця ОСОБА_2 не заводилася, й відповідно не були здійснені повідомлення  та виклик спадкоємця за заповітом, суд апеляційної інстанції  дійшов висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.
П.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 01 липня 2019 року скасувати.
Позов ОСОБА_1 до територіальної громади смт. Млинів Млинівського району Рівненської області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю три місяці з дня прийняття постанови в даній справі для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 за заповітами від 29 жовтня та 20 грудня 2004 року.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Повний текст постанови складений 30 січня 2020 року.

Головуючий :   

Судді :