УХВАЛА

26 лютого 2020 року 
м. Київ

справа №  913/397/16 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:            Багай Н. О. - головуючого, Дроботової Т. Б., Зуєва В. А.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Луганськгаз"
на постанову Східного апеляційного господарського суду від 19.12.2019 та ухвалу Господарського суду Луганської області від 12.11.2019
за скаргою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Луганськгаз"
на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Міністерства юстиції України Пилипчука Віталія Григоровича, у справі 
за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Луганськгаз
про стягнення 31 083 156,21 грн,

ВСТАНОВИВ:

17.02.2020 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Луганськгаз" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 19.12.2019 (повний текст складено 23.12.2019) та ухвалу Господарського суду Луганської області від 12.11.2019 у справі № 913/397/16, подана 17.01.2020 до Східного апеляційного господарського суду через засоби поштового зв`язку.

20.02.2020 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" надійшли письмові заперечення проти відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Луганськгаз" у справі № 913/397/16.

Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України від 15.01.2020 №   460-IX "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", що набрав чинності 08.02.2020, установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Луганськгаз", Верховний Суд дійшов висновку, що слід відмовити у відкритті касаційного провадження з огляду на таке. 

Ухвалою господарського суду Луганської області від 12.11.2019, залишеною без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 19.12.2019 у справі № 913/397/16, у задоволенні скарги Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Луганськгаз" від 21.08.2019 № 01-02-43/1582 на дії приватного виконавця у справі №   913/397/16 в частині визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пилипчука Віталія Григоровича щодо арешту рахунків боржника та його філій, зняття арешту з цих коштів, скасування постанов від 05.08.2019 про арешт коштів боржника, винесених в межах виконавчого провадження №   59708237, звільнення з-під арешту грошових коштів боржника - відмовлено з огляду на те, що оскаржувані боржником постанови приватного виконавця від 05.08.2019 про арешт коштів боржника були предметом розгляду у межах справи №   913/69/16 та скасовані ухвалою господарського суду Луганської області від 25.11.2019 у справі № 913/69/16. Крім того, оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції закрито провадження з розгляду скарги Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Луганськгаз" №01-02-43/1582 від 21.08.2019 на дії приватного виконавця в частині скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пилипчука В.Г. від 05.08.2019 ВП № 59708231 про стягнення основної винагороди, оскільки Законом України "Про виконавче провадження" встановлено спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

У касаційній скарзі Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Луганськгаз" відсутні доводи та обґрунтування того, що розгляд зазначеної касаційної скарги має значення для формування єдиної судової практики правозастосування.

Суд зазначає, що Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995 державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. 

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм законодавства можуть бути більш суворими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо якщо провадження здійснюється судом після розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23.10.1996; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19.12.1997).

Таким чином, законодавець цілком свідомо надав Верховному Суду право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у частині 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, і це повністю узгоджується з положеннями статті 129 Конституції України, завданнями та принципами господарського судочинства.

Розгляд скарг касаційним судом покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

За таких обставин Верховний Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Луганськгаз" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 19.12.2019 та ухвалу Господарського суду Луганської області від 12.11.2019 у справі № 913/397/16 на підставі абзацу 2 частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 234, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1.          Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Луганськгаз" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 19.12.2019 та ухвалу Господарського суду Луганської області від 12.11.2019 у справі № 913/397/16.

2.          Повернути Акціонерному товариству "Оператор газорозподільної системи "Луганськгаз" матеріали касаційної скарги, у тому числі платіжне доручення від 17.01.2020 №   10072 про сплату судового збору на суму 3 840,00 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не   підлягає.

Головуючий                                                                                             Н. О. Багай

Судді                                                                                                          Т. Б. Дроботова  

                                                                                                                    В. А. Зуєв