ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року

м. Харків

Справа № 636/3619/18
Провадження № 22-ц/818/790/20
Категорія: договірні

Харківський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача: Кіся П.В.,
суддів: Хорошевського О.М., Яцини В.Б. 

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Харкові апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК»
на заочне рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 23 жовтня 2019 року у складі судді Карімова І.В.
у цивільній справі № 636/3619/18за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
встановив:
30.08.2018 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовом в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № б/н від 05.04.2007 року у сумі 22105.26 грн., а також судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зазначало, що відповідач звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала заяву б/н від 05.04.2007 року, згідно до якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Підписанням даної заяви відповідач надав свою згоду на погодження із «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті Приватбанку. Анкета-заява, з Умовами та Тарифами в сукупності складають Договір про надання банківських послуг.
Зі свого боку позивач виконав умови договори, надавши відповідачу кредитні кошти. Відповідач всупереч вимог ст.ст.509, 526, 527, 530, 549, 598, 599, 610, 617, 1054 ЦК України свої зобов`язання не виконала, грошові кошти на погашення отриманої суми кредиту не внесла, внаслідок чого утворилась заборгованість яка станом на 30 червня 2018 року становить 22105 грн. 82 коп., та складається: із заборгованості за кредитом - 5134 грн. 30 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом – 11744 грн. 32 коп.; заборгованості за пенею та комісією - 3697 грн. 82 коп.; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500,00 грн, штраф (процентна складова) -1028,82 грн. 

Заочним рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 23 жовтня 2019 року позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволені частково.
Суд вирішив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № б/н від 05 квітня 2007 року в розмірі 5134 гривні 30 копійок, а також судові витрати в сумі 409,25 гривень.
В іншій частині позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» суд вирішив відмовити

АТ КБ «ПРИВАТБАНК»подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у задоволені позовних вимог та ухвалити в цій частині нове, яким позовні вимоги задовольнити в частині стягнення процентів та неустойки, з тих підстав, що судове рішення є незаконним, необґрунтованим, та прийнято з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги АТ КБ «ПРИВАТБАНК»зазначає, що суд першої інстанції зробив помилковий висновок про відсутність підстав для стягнення з відповідача відсотків по кредиту, пені та штрафів в повному обсязі, допустивши грубе порушення норм цивільного права. Також не надав належної оцінки погоджену сторонами та підписану відповідачем заяву від 05.04.2007 року де чітко визначено відсотки за користування кредитними коштами . Встановивши, що банк надав відповідачу кредит, а відповідач його не повернув, місцевий суд не мав жодних підстав відмовляти у стягненні відсотків по кредиту.

ОСОБА_1 відзив на апеляційну скаргу не подала.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. ст. 7, 19, 274, 368, 369 ЦПК України, зважуючи на відсутність обґрунтованих клопотань про наявність підстав для зміни встановленого ухвалою суду порядку апеляційного перегляду справи, розглядає справу за апеляційною скаргою в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставин справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

У відповідності до ч. 1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до ч.4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами досягнення між сторонами згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, в зв`язку з чим позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за відсотками, пенею та штрафів внаслідок порушення відповідачем умов кредитного договору є необґрунтованими.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновком суду першої інстанції в повному обсязі з огляду на таке.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договорів та визначенні умов з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, вимог розумності та справедливості .
Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до заяви № б/н від 05.04.2007 року Реброва отримала кредит у розмірі 3500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. (а.с.22)
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
За змістом ст.634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
За змістом ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частинами першою, другою статті 551 ЦК України, визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Згідно із ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Згідно зі ст.1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Як вбачається з матеріалів справи у заяві позичальника від 05.04.2007 року процентна ставка за кредитом встановлена як 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. (а.с. 22) Однак суд першої інстанції на це уваги не звернув.
Заява на отримання кредиту, підписана позичальником, обумовлює плату за користування кредитом у розмірі 36 % річних на залишок заборгованості.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за відсотками у розмірі 11 744 грн 32 коп. підлягають задоволенню. 

Що стосується вимоги позивача щодо стягнення неустойки то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо не застосування до спірних правовідносин правил ч.1ст.634 ЦК України, за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Наданий позивачем Витяг з Умов та правил надання банківських послуг «ПРИВАТБАНКУ», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника.
Витяг з Тарифів обслуговування кредитної картки не містить підпису відповідача, тому його не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 25.06.2014 року шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.
Ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до положень ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Таким чином, саме на позивача покладено обов`язок доказування виникнення кредитних зобов`язань та порушення відповідачем умов кредитного договору.
Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції не звернув на зазначене уваги та стягнув з відповідача заборгованість з відсотків.
За таких обставин рішення суду першої інстанції відповідно до п.2 ч.1 ст. 274 та п.п. 2-4 ст. 376 ЦПК України підлягає зміні в частині задоволення позовних вимог шляхом стягнення суми заборгованості за відсоткамиу розмірі 11 744 грн 32 коп.
За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції відповідно до п.2 ч.1 ст.374 та п.п. 3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підлягає зміні.

Відповідно до ч. 1, ч. 13 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, п.3, 4 ст. 376, ст.ст. 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Заочне рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 23 жовтня 2019 року змінити.

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського, буд.1Д, адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ЄДРПОУ 14360570, п/р НОМЕР_2 , МФО 305299) заборгованість за відсотками у кредитному договорі № б/н від 05 квітня 2007 року в розмірі 11 744 грн. 32 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського, буд.1Д, адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ЄДРПОУ 14360570, п/р НОМЕР_2 , МФО 305299) судовий збір у сумі 1339,12 грн. у якості відшкодування судових витрат за подачу позовної заяви.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського, буд.1Д, адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ЄДРПОУ 14360570, п/р НОМЕР_2 , МФО 305299) судовий збір у сумі 2008,68 грн. у якості відшкодування судових витрат по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги 

В іншій частині заочне рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 23 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. 

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення лише за наявності підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 23 січня 2020 року

Головуючий:                        П.В. Кісь

Судді :                О.М. Хорошевський

               В.Б. Яцина