Справа № 127/27529/19 
Провадження № 33/801/18/2020
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Чернюк І. В.
Доповідач: Шемета Т. М.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2020 року                                                                               м. Вінниця
Вінницький апеляційний суд у складі судді Шемети Т. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 05 грудня 2019 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого - 
встановив:
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 05 грудня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 384 гривні 20 копійок судового збору.
В постанові суду зазначено, що 27.09.2019 року, о 09 год. 45 хв. в м. Вінниця по вул. Хмельницьке шосе, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ЗАЗ 11024», д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння (тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись із такою постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 05 грудня 2019 року і закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення, який виданий йому, ОСОБА_1 , міститься кваліфікація правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, а в протоколі, який наявний в матеріалах справи зазначено ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим вважає його неналежним доказом. Звертає увагу, що його не відсторонювали від керування транспортним засобом. 
В судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 адвокат Селезньов М. В. підтримав подану апеляційну скаргу, окрім того ним через канцелярію суду було подано клопотання про закриття провадження у справі в зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, так як правопорушення було 27.09.2019 року, а сьогодні 03.01.2020 року, тобто минуло вже більш як три місяці. ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.
Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши в судовому засіданні а суду пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Селезньова М. В., приходжу до наступних висновків. 
Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог п.2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції
Адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у формі відмови від проходження особи, яка керує транспортним засобом, огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Зазначений факт зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 311075 від 27 вересня 2019 року, рапорті поліцейського взводу № 1 роти № 4 БУПП У Вінницькій області ДПП капрала поліції Носуліча В. О., поясненнях свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в яких задокументовано факт відмови водія від проходження медичного огляду на стан сп`яніння. Також з витребуваного на вимогу ОСОБА_1 судом 1-ї інстанції запису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 на запитання поліцейського чітко відповів, що він відмовляється від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Доводи апеляційної скарги, щодо розбіжностей у протоколі про адміністративне правопорушення суд не бере до уваги, оскільки ОСОБА_1 не надано копії зазначеного протоколу для встановлення розбіжностей, на які він посилається, а тому це є лише його власним твердженням.
Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, слід зазначити наступне: з комплексного аналізу Розділу V Інструкції з оформлення працівниками патрульної служби МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху встановлено, що відстороненню від керування транспортними засобами підлягають водії та інші особи, які керують транспортними засобами, стосовно яких є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду таке відсторонення від керування транспортним засобом не передбачене.
Отже, посилання ОСОБА_1 на те, що він не був відсторонений від керування транспортним засобом, на що суд першої інстанції уваги не звернув, не є тією обставиною, яка б спростовувала факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП у формі відмови від проходження медичного огляду. 
Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 апеляційний суд розцінює виключно як спосіб захисту з метою уникнення відповідальності.
Отже, у суд першої інстанції дійшов вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння, а викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильності та законності постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 05 грудня 2019 року та не можуть слугувати підставами для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
За таких обставин, подана апеляційна скарга не може бути задоволена, а оскаржувана підлягає залишенню без змін
Стосовно заявленого клопотання про закриття провадження у справі на підставі ч.2 ст. 38 КУпАП, слід зазначити наступне:
В частині 2 статті 38 КУпАП зазначено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через 3 місяці з дня вчинення правопорушення.
Як вбачається з матеріалів справи, правопорушення ОСОБА_1 було вчинено 27.09.2019 року, а адміністративне стягнення накладено поставною Вінницького міського суду Вінницької області від 05 грудня 2019 року, тобто в строк, передбачений статте. 38 КУпАП.
Оскільки, як уже зазначено вище, немає підстав для скасування постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 05.12.2019 року про притягненням до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , відтак апеляційний суд не здійснює накладення адміністративного стягнення, а, отже, не може застосувати положення частини 2 статті 38 КУпАП. Посилання адвоката Селезньова М. В. на постанову Вінницького апеляційного суду від 04 липня 2019 року та на постанову Касаційного адміністративного суду від 11 липня 2018 року як на судову практику не може бути взято до уваги тому, що, по-перше, правова система України не передбачає застосування прецеденту, а, по-друге, в постановах, на які посилається представник ОСОБА_1 , йдеться про скасування судових рішень судів нижчих інстанції та вирішення питання про накладення адміністративного стягнення судами вищих інстанцій, тобто ці обставини є відмінними від обставин, що мають місце у даній справі.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 05 грудня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького
апеляційного суду підпис Т. М. Шемета

Згідно з оригіналом
Суддя                                                                            Т. М. Шемета