УХВАЛА

21 січня 2020 року
м. Київ
справа №200/16099/18
адміністративне провадження №К/9901/1090/20

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Саприкіної  І.  В., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29  березня 2019  року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 05  листопада 2019  року у справі за її позовом до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради про визнання протиправними та скасування приписів,
У С Т А Н О В И В:
У листопаді 2018  року ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради (далі -Управління ДАБК Дніпровської міської ради), у якому просила:
- визнати протиправним і скасувати у повному обсязі припис Управління ДАБК Дніпровської міської ради про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 20  серпня 2018  року, виданий позивачці, як замовнику;
- визнати протиправним і скасувати у повному обсязі припис Управління ДАБК Дніпровської міської ради про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 20  серпня 2018  року, виданий позивачці, як підряднику;
- визнати протиправним і скасувати у повному обсязі припис Управління ДАБК Дніпровської міської ради про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів, правил від 20  серпня 2018  року, виданий позивачці, як підряднику.
Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 29  березня 2019  року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 05  листопада 2019  року, відмовив у задоволенні позову.
Не погодившись з такими судовими рішеннями першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_1 03  січня 2020  року направила до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить, зокрема, поновити строк касаційного оскарження, скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29  березня 2019  року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 05  листопада 2019  року і задовольнити позов.
Разом з цим, суд установив, що касаційна скарга не відповідає вимогам ст.  329, 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), з огляду на таке.
Відповідно до ч.  4, 5 ст.  330 КАС України до касаційної скарги додається, зокрема документ про сплату судового збору.
Якщо касаційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору.
Усупереч зазначеної вище законодавчої норми, скаржниця не додала до своєї касаційної скарги документ про сплату судового збору в розмірі, визначеному Законом України від 08 липня 2011 року №  3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон №  3674-VI).
За змістом підп.  3 п.  3 ч.  2 ст.  4 Закону №  3674-VI ставка судового збору за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.
З касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що позивачка звернулася до суду з позовом у 2018 році та заявила три позовні вимоги немайнового характеру.
Частиною 2 ст. 4 Закону №  3674-VI ставка судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України від 07  січня 2018  року №  2229-VIII «Про Державний бюджет України на 2018 рік» визначено, що станом на 01  січня 2018  року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1 тис. 762 грн.
Таким чином, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 4  228 грн, 80 коп. (200% від (1762,00*0,4)*3).
Разом з цим, подана касаційна скарга містить клопотання про звільнення від сплати судового збору у зв`язку зі скрутним майновим станом.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, ураховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Згідно із ч.  1 ст.  8 Закону №  3674-VI, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1)  розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
2)  позивачами є:
а)  військовослужбовці;
б)  батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в)  одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;
г)  члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ)  особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
У ч.  2 ст.  8 Закону №  3674-VI вказано, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Як убачається із змісту касаційної скарги, ОСОБА_1 заявила клопотання про звільнення від сплати судового збору, посилаючись на скрутне становище, однак не надала до суду довідку про доходи за попередній рік та довідку з органу доходів і зборів на підтвердження неспроможності сплати судового збору.
Згідно з ч. 2 ст. 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, установлених ст.  330 цього Кодексу, застосовуються положення ст.  169 КАС  України.
Відповідно до положень ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання передбачених вимог, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. У цій ухвалі зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Таким чином, для усунення недоліків касаційної скарги ОСОБА_1 необхідно надати суду довідку про доходи за попередній рік та довідку з органу доходів і зборів на підтвердження неспроможності сплати судового збору, або сплатити судовий збір у розмірі 4  тис. 228  грн, 80  коп. за такими реквізитами: отримувач коштів - УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача - UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету - 22030102 «Судовий збір» (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку 207; призначення платежу *;101;__________( реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України); судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від (дата оскаржуваного рішення), ВЕРХОВНИЙ СУД (Касаційний адміністративний суд), номер справи, у якій сплачується судовий збір, або надати документи, що підтверджують його звільнення від сплати судового збору.
Крім того, відповідно до ч.  1 ст.  329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Частиною 2 ст.  329 КАС України встановлено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Разом з касаційною скаргою ОСОБА_1 надала клопотання, в якому просить поновити строк касаційного оскарження, обґрунтовуючи його тим, що копію оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції згідно заяви про видачу судового рішення не отримувала. З вказаним рішенням ознайомилася на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень.
Однак, на підтвердження зазначеної інформації скаржниця не надала доказів, що підтверджують факт ненаправлення копії оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції (відповідь суду на запит щодо надіслання/ненадіслання рішення суду).
Згідно з ч.  3 ст.  332 КАС України касаційна скарга залишається без руху, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених ст.  329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.
З огляду на викладене, скаржниці необхідно надати суду докази підтвердження поважності причин пропуску строку касаційного оскарження.
За наведених обставин, касаційна скарга підлягає залишенню без руху.
Ураховуючи викладене та керуючись ст.  169, 329, 330, 332 КАС України, суд
У Х В А Л И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29  березня 2019  року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 05  листопада 2019  року у справі за її позовом до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради про визнання протиправними та скасування приписів - залишити без руху.
Надати ОСОБА_1 строк для усунення вказаних недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                    І.  В.  Саприкіна