Дата документу  Справа № 336/6532/19 

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний №336/6532/19                                                Головуючий в 1 інст. Дмитрюк О.В.
Провадження №33/807/88/20                                                 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року                                                         місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю ОСОБА_1 , представника – адвоката Фофанова Я.Л., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника – адвоката Фофанова Я.Л. на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 грудня 2019 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір. 

Згідно з оскаржуваною постановою, 30.09.2019 року о 15 год. 00 хв. ОСОБА_1 в м. Запоріжжя по вул. Чарівній біля будинку № 119А, керував автомобілем «ЗАЗ 1102», д.н. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів, поведінка, що не відповідає ситуації. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «DRAGER ALKOTEST 6820» або в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції  представник – адвокат Фофанов Я.Л., звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що постанова незаконна і підлягає скасуванню у зв`язку з наступним. Так, 20.12.2019 року судове засідання відбулося без участі ОСОБА_1 та його адвоката, матеріали справи та відеозапис не містять підтвердження керування ОСОБА_1 транспортного засобу, свідки не допитані судом, а її пояснення зроблені працівником поліції і лише підписані свідками, а тому не відповідають обставинам справи. Вказує, що через стан здоров`я ОСОБА_1 , його захисник просив передати справу за підсудністю до Комунарського районного суду, однак з незрозумілих підстав апеляційна скарга була залишена без розгляду. Крім того, акт огляду на стан сп`яніння не містить дати складання. Просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думки учасників судового розгляду ОСОБА_1 , його представника – адвоката Фофанова Я.Л.,  які підтримали апеляційну скаргу,перевіривши доводи скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Відповідаючи на доводи апеляційної скарги,  що 20.12.2019  року судове засідання відбулося без участі ОСОБА_1  та його адвоката, апеляційна інстанція виходить із наступного.
В своїй постанові суд першої інстанції зазначив, що справа неодноразово призначалася до судового розгляду, а саме: 15.10.2019 р., 29.10.2019 р., 13.11.2019 р., 29.11.2019 р., 13.12.2019 р. та 20.12.2019 р. 
При цьому суд відкладав розгляд справи по різним причинам, зокрема, у зв`язку з неявкою ОСОБА_1 , за заявою та клопотаннями захисника ОСОБА_1 – адвоката Фофанова Я.Л., через хворобу ОСОБА_1 (а.с. 19, 23-24, 34-35, 52-53).
Приймаючи до уваги положення ч. 2 ст. 268 КУпАП щодо не обов`язкової участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП та процесуальну поведінку ОСОБА_1 та його захисника щодо неявки у судові засідання, суд першої інстанції розцінив, як намагання затягнути процес з метою уникнути відповідальності, тому розглянув справу 20.12.2019 р. без участі належним чином повідомлених ОСОБА_1 та його захисника.

З таким висновком судді погоджується і апеляційний суд, оскільки сукупність зазначених обставин, викликає обґрунтовані сумніви в добросовісності користування ОСОБА_1 своїми процесуальними правами та обов`язками.

Висновки суду щодо наявності в діях  ОСОБА_1 ознакадміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина  ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 168712 від 30.09.2019 року (а.с. 1), актом огляду на стан сп`яніння (а.с. 4), направленням на огляд водія транспортного засобу (а.с.5), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с. 6,7,8), рапортом працівника поліції від 30.09.2019 року (а.с. 9), інформацією, зафіксованою на DVD диску, що надана відділом патрульної поліції.

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.
       
       Доводи захисту з приводу не керування  ОСОБА_1 транспортного засобу спростовуються, зокрема, поясненнями свідків та відеозаписом з місця події.
       
       Так, оглянутий у судовому засіданні апеляційного суду відеозапис наочно демонструє зупинку транспортного засобу «ЗАЗ 1102», д.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , у якого наявні ознаки сп`яніння та чітко вбачається відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у присутності двох свідків. 

       З письмових пояснень свідка ОСОБА_4 вбачається, що 30.09.2019 року він бачив, як ОСОБА_1 вживав алкогольні напої, після чого його знайома викликала поліцію (а.с. 8).
       
       Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у письмових поясненнях показали, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння на місці та у медичному закладі відмовився у встановленому законом порядку (а.с. 6,7).
       
       Аналізуючи зазначені докази, апеляційний суд вважає пояснення свідків послідовними, логічними, які узгоджуються з відеозаписом та іншими наявними у справі доказами.

Крім того, судом здійснені всі можливі заходи щодо виклику у судове засідання свідків, які були заявлені у клопотанні сторони захисту, однак вони так і не з`явились до суду. 
       
Посилання в апеляційній скарзі на те, що покази свідків зроблені працівником поліції і лише підписані свідками, що не відповідає обставинам справи, слід визнати безпідставними, оскільки така форма пояснень не заборонена законом, крім того свідки зазначили про вірність відображених пояснень.

Незазначення у акті огляду дати його складання не є підставою для визнання його неналежним доказом у справі, оскільки вимогами Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 року № 1395,  не передбачено зазначення дати його складення, натомість, ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду в присутності двох свідків, про що зазначено у відповідному акті (а.с.4). 

Доводи представника ОСОБА_1  – адвоката Фофанова Я.Л. з приводу відсутності постраждалих осіб від дій ОСОБА_1 є неспроможними, оскільки останній притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, якою не передбачено кваліфікаційну ознаку у вигляді настання будь-яких наслідків щодо керування транспортного засобу у стані алкогольного сп`яніння. 

Твердження апелянта про порушення судом прав ОСОБА_1 щодо доступу до правосуддя та передачу справи до іншого суду, тобто за місцем реєстрації останнього апеляційний суд не бере до уваги у зв`язку з наступним.

Так, ч.ч. 1, 2 ст. 276 КУпАП передбачено розгляд справ про адміністративні правопорушення за місцем його вчинення, справи за ч.ч. 1-4 ст. 130 КУпАП також можуть розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

При складенні протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 вказав місце проживання АДРЕСА_2 , що відноситься до територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, що збігається і з місцем вчинення даного правопорушення.

Тому, на думку апеляційного суду, місце розгляду даної справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 саме Шевченківським районним судом м. Запоріжжяузгоджується із положеннями ст. 276 КУпАП.

Звернення представника ОСОБА_1 – адвоката Фофанова Я.Л. до суду з клопотання про зміну підсудності даної справи, суддя першої інстанції з урахуванням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, розцінив як намагання уникнути ОСОБА_1 відповідальності за вчинене правопорушення з чим погоджується і апеляційний суд.

А подальше звернення сторони захисту до апеляційного суду з підстав незгоди з висновком суду щодо зміни підсудності було розглянуто апеляційною інстанцією з винесенням постанови Запорізького апеляційного суду від 8 січня 2020 року (а.с. 81).

Отже, посилання в апеляції на порушення прав ОСОБА_1 щодо доступу до правосуддя безпідставні.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу представника – адвоката Фофанова Я.Л. залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 20 грудня 2019 року, якою  ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                                        М.С. Тютюник