ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/1844/19                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Терлецька О.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  03 лютого 2020 року                                                                                            м. Київ
          Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого-судді:                                        Черпіцької Л.Т.
суддів:                                                                                  Глущенко Я.Б., Пилипенко О.Є.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «РГК» на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року про відмову у виправленні помилки у виконавчому листі у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РГК» до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області про визнання протиправною бездіяльність,

В С Т А Н О В И Л А:

          Товариство з обмеженою відповідальністю «РГК» звернулось з позовом до суду, в якому просило суд визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби у Київській області та зобов`язати вчинити певні дії.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 19 червня 2019 року позов задоволено у повному обсязі. На виконання вказаного рішення в примусовому порядку 31 жовтня 2019 року Київським окружним адміністративним судом видані виконавчі листи.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «РГК» про виправлення помилки у виконавчому листі в адміністративній справі №320/1844/19.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «РГК» подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про внесення виправлення помилок у виконавчі листи, оскільки вважає, що рішення було прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. А також вказує на те, що не зазначення у виконавчих листах повністю прізвища, ім`я та по батькові особи, яка видала виконавчі документи, створює підстави для повернення таких виконавчих листах, як таких, що не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження».
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач, посилаючись на те, що вимоги апеляційної скарги є необґрунтовані, просить в її задоволенні відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
У зв`язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до вимог статті 311 КАС України.
Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 червня 2019 року в примусовому порядку були видані виконавчі листи №320/1844/19.
Згідно вимог частини 1 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються:
1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;
2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;
3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;
4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);
5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;
6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);
7) строк пред`явлення рішення до виконання.
Відповідно до приписів частини 3 цієї ж статті виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов`язаний мати таку печатку.
Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що виконавчий документ може бути підписаний уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів. Проте, враховуючи обов`язкові вимоги до виконавчого документа, які регламентують необхідність зазначення прізвища, ім`я та по батькові, а не лише ініціалів, посадової особи, яка його видала, такі вимоги підлягають виконанню при оформленні виконавчого листа.
Водночас, видані 31 жовтня 2019 року Київським окружним адміністративним судом виконавчі листи №320/1844/19 не містять інформації про ім`я та по батькові особи, яка його видала.
Згідно з пунктом 6 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею.
При цьому, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що виконавчий лист є документом, що спрямований на виконання рішення суду, відповідно не врахування при його оформленні обов`язкових вимог, встановлених статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження», або наявність описок, унеможливлюють його виконання.
За приписами статті 374 КАС України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. 
Окрім того, колегія суддів вважає, що тлумачення судом першої інстанції поняття «суд», застосованого законодавцем у статтях 373, 374 КАС України, було зроблено без врахування значення цього терміну, визначеного статтею 4 КАС України, згідно пункту 4 якої суд - суддя адміністративного суду, який розглядає і вирішує адміністративну справу одноособово, колегія суддів, інший визначений цим Кодексом склад адміністративного суду.
Наведені обставини не були враховані судом першої інстанції при постановленні ухвали, що позбавляє суд апеляційної інстанції можливості погодитись із таким застосуванням норм процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що у виконавчі листи №320/1844/19, видані 31 жовтня 2019 року суддею (суддею-доповідачем) Київського окружного адміністративного суду Терлецькою О.О. слід внести виправлення шляхом зазначення, окрім прізвища особи, яка видала виконавчі документи, її ім`я та по батькові: «Суддя (суддя-доповідач) Терлецька Олена Олександрівна».
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
За змістом частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а заява Товариства з обмеженою відповідальністю «РГК» про виправлення помилки у виконавчих листах - задоволенню.
Керуючись статтями 308, 310, 311, 312, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, 

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «РГК» задовольнити.
Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року скасувати. 
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «РГК» про виправлення помилки у виконавчих листах №320/1844/19, виданих 31 жовтня 2019 року на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 червня 2019 року задовольнити.
Внести зміни до виконавчих листів, виданих 31 жовтня 2019 року на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 червня 2019 року у справі №320/1844/19, шляхом виправлення помилки та вважати правильним, що особа, яка видала виконавчий документ: «Суддя (суддя-доповідач) Терлецька Олена Олександрівна».
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, встановлені статтями 328-329 КАС України.
Повний текст постанови виготовлено 03 лютого 2020 року.

          Головуючий суддя:                                                                     Л.Т. Черпіцька

Судді:                                                                                             Я.Б. Глущенко

                                                                                                       О.Є. Пилипенко