УХВАЛА
18 лютого 2020 року 
м. Київ 
 
справа № 346/3732/18
провадження № 51-6421 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі – Суд) у складі:
головуючого	ОСОБА_1 ,	
суддів  	ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,	
розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4 на вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06 серпня 2019 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 07 жовтня 2019 року.
Обставини справи
1. Зазначеним вироком місцевого суду, залишеним без змін судом апеляційної інстанції, 
ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , 
засуджено за вчинення злочину, передбаченого частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України (далі – КК) до покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. На підставі пункту 2 частини 1 статті 49, частини 5 статті 74 КК звільнено ОСОБА_4 від призначеного покарання, у зв`язку із закінченням строків давності. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 5000 грн моральної шкоди та 2000 грн витрат на правову допомогу. 
2. Судом встановлено, що 30 травня 2016 року близько 20:00 ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік магазину "Мрія", будучи у неприязних відносинах із ОСОБА_5 , наніс один удар кулаком потерпілому в ділянку голови з лівої сторони, спричинивши легкі тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку та забій м`яких тканин голови.
Доводи касаційної скарги
3. У касаційній скарзі засуджений просить скасувати постановлені щодо нього  судові рішення і призначити новий розгляд у суді першої інстанції через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. 
4.   ОСОБА_6 зазначає, що в ході судового слідства його винуватість у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 125 КК, не доведено. 
6. Крім того, ОСОБА_4 стверджує, що висновок судово-медичної експертизи № 149 від 09 червня 2016 року є недопустимим доказом, оскільки експертиза проводилася на підставі карти стаціонарного хворого, яка у порядку статті 290 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) йому не відкривалася, а також не досліджувалася вона і безпосередньо у судовому засіданні, про що неодноразово клопотала сторона захисту.
7.  Апеляційний суд, в порушення вимог статей 404, 419 КПК не дослідив повторно обставин, досліджених судом першої інстанції, й не перевірив доводів апеляційних скарг, а лише послався у своєму рішенні на обставини, встановлені судом першої інстанції. 
Колегія суддів вважає, що касаційна скарга подана належною особою, протягом визначеного законом строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 426 КПК, її зміст відповідає вимогам, зазначеним у статті 427 КПК. Зі змісту касаційної скарги та доданих копій судових рішень, убачається, що є підстави для відкриття касаційного провадження.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 424–428 КПК, Суд постановив:
Відкрити касаційне провадженняза касаційною скаргоюОСОБА_4 на вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06 серпня 2019 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 07 жовтня 2019 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                  ОСОБА_2                                ОСОБА_3