УХВАЛА

05 лютого 2020 року 
Київ
справа №826/5460/17
адміністративне провадження №К/9901/3179/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Стрелець Т.Г.,
суддів: Стеценка С.Г.,  Тацій Л.В., 
перевіривши касаційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 жовтня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року у справі № 826/5460/17 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Авторитет» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про скасування Розпорядження №567 від 16.03.2017 року, -
в с т а н о в и в :
Як вбачається з касаційної скарги та відомостей Єдиного Державного реєстру судових рішень у травні 2017 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Авторитет» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у якому просило:
- визнати протиправним та скасувати розпорядження Національної комісії здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, від 16.03.2017 року № 567.
Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 08 жовтня 2019 року, яке залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду                       від 18 грудня 2019 року, адміністративний позов задовольнив.
Визнав протиправним та скасував розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 16.03.2017 року № 567.
Стягнув на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Авторитет" понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.
Не погодившись з судовими рішеннями першої та апеляційної інстанції, 24 січня 2020 року Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг направила до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить: поновити строк на касаційне оскарження; відстрочити сплату судового збору на визначений судом строк; скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 жовтня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року; ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог позивача відмовити повністю.
Разом з цим, суд установив, що касаційна скарга не відповідає вимогам ст. 329 КАС України, виходячи з наступного.
За змістом частин першої, другої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
У касаційній скарзі Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг просить поновити строк касаційного оскарження, зазначивши, що копію оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції отримано ним 26 грудня 2019 року. На підтвердження зазначеної інформації скаржник надав копію супровідного листа Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2019 року, на якому міститься штамп Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 26 грудня 2019 року з вхідним               № 417/9.
Однак, зазначений документ не є належним підтвердженням отримання копії судового рішення, оскільки реєстрація вхідної кореспонденції є односторонньою дією і не може бути самостійним доказом отримання копії оскаржуваного рішення у певну дату. Крім того, така відмітка проставляється власноруч скаржником, який є зацікавленою особою.
З огляду на викладене, скаржнику необхідно надати докази підтвердження поважних причин пропуску строку касаційного оскарження.
Згідно частини третьої статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.
Разом з цим, суд установив, що касаційна скарга не відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), з огляду на таке.
Відповідно до частини четвертої статті 330 КАС України до касаційної скарги додається, зокрема документ про сплату судового збору.
Усупереч зазначеної вище законодавчої норми скаржник не додав до своєї касаційної скарги документ про сплату судового збору у розмірі, визначеному Законом України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI).
За змістом підпункту третього пункту третього частини другої статті 4 Закону                   № 3674-VI ставка судового збору за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.
З касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом у 2017 році та заявив одну позовну вимогу немайнового характеру.
Частиною другою статті 4 Закону № 3674-VI визначено, що ставка судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01 січня 2017 року встановлено у розмірі 1 600 грн.
Таким чином, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 3 200 грн (200% від 1  600 грн).
Водночас, у касаційній скарзі Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг заявила клопотання про відстрочення сплати судового збору, без наведення обґрунтувань такого клопотання.
За приписами частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
З указаного вбачається, що заявник не є суб`єктом, на якого розповсюджується дія законодавства щодо зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення його сплати.
На підставі викладеного суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору.
За таких обставин, відповідно до правил статей 169, 332 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом надання доказів підтвердження поважних причин пропуску строку касаційного оскарження та документа про сплату судового збору у розмірі 3  200 грн. 
Реквізити для сплати судового збору: Отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс.      р-н/22030102, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897, Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача (стандарт IBAN) - UA288999980313151207000026007, Код класифікації доходів бюджету - 22030102, "Судовий збір (Верховний Суд, 055)", символ звітності банку: 207, призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом _________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (Касаційний адміністративний суд) номер справи, у якій сплачується судовий збір.
На підставі викладеного, керуючись статтею 332 КАС України, Верховний Суд
у х в а л и в :
1. Касаційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 жовтня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року у справі № 826/5460/17 - залишити без руху.
Надати скаржнику строк для усунення вказаних недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали шляхом надання суду касаційної інстанції доказів підтвердження поважних причин пропуску строку касаційного оскарження та документа про сплату судового збору у розмірі 3 200 грн.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                      Т. Г. Стрелець          
Судді                                                                                 С. Г. Стеценко
                                                                                          Л. В. Тацій