УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №296/11835/19 Головуючий у 1-й інст. Анциборенко Н.М. 
Категорія 61 Доповідач Шевчук А. М.  
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:
                       
головуючої судді Шевчук А.М.,   
                                 суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,
з участю секретаря судового засідання Баліцької Т.М.,
       
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі 
цивільну справу №296/11835/19 за матеріалами позовної заяви  ОСОБА_1 до органу адвокатського самоврядування Ради адвокатів Житомирської області про визнання права та визнання незаконним рішення
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 
на ухвалу судді Корольовського районного суду м. Житомира від 16 грудня 2019 року Анциборенко Н.М., яка постановлена у м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

У грудні 2019 року  ОСОБА_1  звернувся до суду із позовом до органу адвокатського самоврядування - Ради адвокатів Житомирської області. Просив визнати незаконним та скасувати рішення відповідача від 25 листопада 2019 року №30/03 та визнати його право на видачу свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката без проходження стажування. Позов обґрунтовує тим, що у період із 04 листопада 2016 року по 31 грудня 2017 року працював помічником адвоката Костюкевич-Тарнавської О.В., а тому відповідно до п.5 ст.10 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» має право на отримання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката без проходження стажування. Із відповідною заявою він звернувся до органу адвокатського самоврядування – Ради адвокатів Житомирської області, але отримав відмову від 25 листопада 2019 року №30/03. У відмові міститься посилання на п.12.1 Положення про організацію та порядок проходження стажування для отримання особою свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, затверджене рішенням Ради адвокатів України від 01 червня 2018 року №80, та п.8.4 Положення про помічника адвоката, затверджене рішенням Ради адвокатів України від 25 липня 2018 року №109. Вважає відмову незаконною, оскільки документи на складання іспиту він подав відразу після закінчення роботи помічником адвоката до набрання чинності вищезазначеними положеннями. 

Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 16 грудня 2019 року у відкритті провадження відмовлено з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України. 

Не погодившись із ухвалою судді суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Наполягає на тому, що рішення Ради адвокатів не є реалізацією владних повноважень, а тому, на його переконання, даний спір має розглядатися у порядку цивільного, а не адміністративного судочинства. При цьому посилається на постанову Судової палати у цивільних та адміністративних справах Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року в справі №6-2873цс15.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали судді суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до пункту першого ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Частина перша ст.19 ЦПК України передбачає, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що вникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Адміністративна справа – переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір (ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Публічно-правовий спір – спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи. 

Відповідно до п.7 частини першої ст.4 КАС України (редакції, що діяла на час звернення ОСОБА_1 до суду та постановлення судом першої інстанції оскарженої ухвали) суб`єкт владних повноважень – орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Окрім того, відповідно до п.1 частини першої ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із об`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Статтею 2 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвокатура – недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом. 

Організаційними формами адвокатського самоврядування є конференція адвокатів регіону (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя), рада адвокатів регіону (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя), Рада адвокатів України, з`їзд адвокатів України (частина перша ст.46 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до змісту п.4 частини другої ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, зокрема, щодо відносин, які відповідно до закону, статуту (положення) громадського об`єднання, саморегулівної організації віднесені до його (її) внутрішньої діяльності або виключної компетенції.

Разом із тим, згідно з п.11 частини четвертої ст.48 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» рада адвокатів регіону наділена повноваженнями виконувати інші функції відповідно до цього Закону, рішень конференції адвокатів регіону, Ради адвокатів України, з`їзду адвокатів України. 

Рада адвокатів Житомирської області є юридичною особою (ідентифікаційний код 38708386).

Повноваження і порядок роботи ради адвокатів регіону визначаються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та положенням про раду адвокатів регіону. Установчим документом ради адвокатів регіону є положення про раду адвокатів регіону, яке затверджується Радою адвокатів України (частини 7 та 8 ст.48 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Частиною першою ст.6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до частини першої ст.12 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» особі, яка склала присягу адвоката України, радою адвокатів регіону у день складення присяги безоплатно видаються свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката України.

Отже, Рада адвокатів Житомирської області наділена вищевказаним чинним законодавством повноваженнями щодо прийняття рішення про видачу свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката України.

Суспільний інтерес та публічно-правовий характер правовідносин випливає з повноти реалізації функцій адвокатури із захисту прав невизначеного кола осіб.

Із огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком судді суду першої інстанції про те, що спір у справі є публічно-правовим, оскільки стосується права ОСОБА_1 на заняття адвокатською діяльністю та не пов`язаний із внутрішньою діяльністю Ради адвокатів Житомирської області, тобто з формуванням її як органу адвокатського самоврядування.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на постанову Судової палати у цивільних та адміністративних справах Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року в справі №6-2873цс15 є помилковим, оскільки остання стосується правовідносин, що пов`язані із участю у роботі органів адвокатського самоврядування (питань організації та діяльності адвокатури), а не здійснення органом адвокатського самоврядування управлінських функцій. 

Ухвала суду першої інстанції залишається без змін, оскільки постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків судді суду першої інстанції не спростовують, що відповідає приписам ст.375 ЦПК України. Суддя суду першої інстанції законно відмовила у відкритті справи у порядку цивільного судочинства, приймаючи до уваги те, що даний спір належить розглядати у порядку адміністративного, а не цивільного судочинства, про що ОСОБА_1 роз`яснено у резолютивній частині ухвали, яка оскаржується у апеляційному порядку, чим дотримані вимоги частини п`ятої ст.186 ЦПК України. Справа віднесена до юрисдикції адміністративного суду, зокрема, Житомирського окружного адміністративного суду.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу судді Корольовського районного суду м. Житомира від 16 грудня 2019 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: 

Повний текст постанови складений 02 березня 2020 року.