ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2073/20 Справа № 210/5866/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Хлистуненко О. В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова  В. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2020 року                                                                м.Кривий Ріг

Справа № 210/5866/19
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді - Зубакової В.П.
суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.
секретар судового засідання - Чубіна А.В.
сторони:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи Криворіжгаз»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадженняапеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 листопада 2019 року, яка ухвалена суддею Хлистуненко О.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області (відомості щодо дати складання повного судового рішення в матеріалах справи відсутні), -
ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» про захист прав споживачів.
У листопаді 2019 року ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Голівер П.В., звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, при цьому посилався на те, що причиною звернення до суду з позовом до відповідача про захист прав споживачів стало припинення відповідачем газопостачання до домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в якому проживає позивач. 
На момент припинення відповідачем газопостачання до домоволодіння позивача температура атмосферного повітря істотно знизилась та у місті Кривому Розі почався опалювальний сезон.
Зазначив, що відсутність газопостачання призведе до охолодження жилих приміщень вказаного домоволодіння, що в свою чергу призведе до того, що позивач, якому на теперішній час 73 роки, буде переохолоджуватись та хворіти.
Просив суд першої інстанції зобов`язати відповідача негайно поновити газопостачання до домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки невжиття заходів забезпечення позову у вигляді зобов`язання поновити газопостачання до вказаного домоволодіння, призведе до порушення прав та інтересів позивача та завдасть істотної шкоди його здоров`ю.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 листопада 2019 року заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Голівер П.В., про забезпечення позову залишено без задоволення. 
Не погодившись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу суду скасувати.
Зазначає, що у місті Кривому Розі в зв`язку з істотним зниженням температури атмосферного повітря, давно вже почався опалювальний сезон. За відсутності газопостачання домоволодіння, де проживає позивач, істотно охолоджується, як наслідок позивач переохолоджується та хворіє.
Невжиття заходів забезпечення позову продовжує призводити до порушення прав та інтересів позивача та завдає істотної шкоди його здоров`ю.
Відзив на апеляційну скаргу не надано.
Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Голівера П.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, представника відповідача Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» адвоката Товкун А.В. яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити її без задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Голівер П.В., про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заходи забезпечення позову є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, що не допускається при вирішенні питання про забезпечення позову.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Забезпечення позову - це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати  можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду.
Стаття 149 ЦПК України передбачає, що суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 150 цього Кодексу, заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
За змістом п.3 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується встановлення обов`язку вчинити певні дії.
Згідно з ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.4 Постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Відповідно до ч.10 ст.150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.
Як убачається з матеріалів справи, а саме з позовної заяви, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи Криворіжгаз» про захист прав споживачів.
Причиною звернення до суду з позовом до відповідача про захист прав споживачів стало припинення відповідачем газопостачання до домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в якому проживає позивач. 
Предметом позову у даній справі є зобов`язання відповідача негайно поновити газопостачання до домоволодіння позивача, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Таким чином, обраний позивачем спосіб забезпечення позову є тотожним задоволенню позовної вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача негайно поновити газопостачання до домоволодіння позивача, що суперечить нормам чинного цивільного процесуального законодавства
За наведених обставин, відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що заявлені вимоги позивача про вжиття заходів забезпечення позову є фактичним вирішенням спору по суті, а тому задоволенню така заява не підлягає.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що забезпечення позову має на меті саме забезпечити виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, а не фактично їх задовольняти до розгляду справи по суті.
Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів, що виходить за межі повноважень суду апеляційної інстанції.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Фактично всі доводи, викладені в апеляційній скарзі позивача зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України   оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.
Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду обґрунтована і підтверджується письмовими матеріалами справи, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 листопада 2019  року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 16 січня 2020 року.

Головуючий:

Судді: