ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
09 січня 2020 року           справа №360/3711/19 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., секретаря судового засідання Тішевського В.В., за участю позивача ОСОБА_1 , представників відповідача Масленнікової Л.К., Усик О.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу   Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області  на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2019 р. (у повному обсязі складено 07 жовтня 2019 року у м. Сєвєродонецьк Луганської області) у справі  № 360/3711/19 (головуючий І інстанції суддя С.В. Борзаниця)  за позовом   ОСОБА_1  до  Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області   про зобов`язання  вчинити  певні дії,

                                      ВСТАНОВИВ:

Позивач 22.08.2019 року звернувся до суду з  позовною заявою до відповідача, в якій просив зобов`язати відповідача встановити з 01.01.2019 року йому щомісячну окрему суму у розмірі 50% різниці між місячним розміром його підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абз. 1 п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 року та місячним розміром отриманої ним пенсії за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року - розмір якої з 01.01.2019 року повинен становити 1327 грн. 31 коп., а також виплатити йому розмір з цієї дати в одноразовому порядку з заборгованості по його пенсії, що утворилась не з його вини, помісячна недоплата якої з 01.01.2019 року щомісяця складає 752 грн. 53 коп. (а.с. 3).      
Рішенням  Луганського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 360/3711/19   адміністративний позов задоволено частково.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області встановити з 01.01.2019 ОСОБА_1 щомісячну окрему суму у розмірі 50% різниці між місячним розміром його підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу 1 пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям громадян", та місячним розміром отриманої ним пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017, розмір якої з 01.01.2019 повинен становити 1327,31 грн., з виплатою заборгованості по пенсії, помісячна недоплата якої з 01.01.2019 щомісяця складає 752,53 грн.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Вирішено питання судових витрат (а.с. 53-57). 
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій  просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що позивачу було обчислено розмір пенсії відповідно до ст. 13 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-XII, а саме: у розмірі 70 відсотків відповідних сум грошового забезпечення. За наслідками проведеного перерахунку розмір пенсії склав 3162, 54 грн. До цього перерахунку розмір пенсії складав 2012, 99 грн., а не 3162, 54 грн., як вважає позивач.
Різниця між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до постанови № 103 та місячним розміром отриманої позивачем пенсії за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року складає 1149, 55 грн. та 50% цієї різниці - 574, 78 грн.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2018 року у справі № 360/3673/18 зобов`язано відповідача провести позивачу з 01.01.2016 року перерахунок та виплату пенсії позивачу виходячи із розміру 90 % відповідних сум грошового забезпечення.
На виконання зазначеного рішення відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2016 року, розмір якої склав 4047, 14 грн. Таким чином, сума недоплати склала 884, 60 грн.
З урахуванням наведеного, відповідач вважає, що діяв відповідно до норм діючого законодавства.
Згідно ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково  поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів  та вимог апеляційної скарги.
Представники відповідача доводи апеляційної скарги підтримали.
Позивач проти доводів апеляційної скарги заперечував.
В частині відмови позовних вимог  рішення суду першої інстанції не оскаржено.
Судами  першої  та апеляційної інстанцій встановлено, що   ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУПФУ в Луганській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 2262-ХІІ (а.с.  6, 38) . 
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 14.12.2018 у справі № 360/3673/18, з урахуванням ухвали від 28.12.2018 про виправлення описок, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про зобов`язання вчинити певні дії, - задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо зменшення розміру пенсії з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення при проведенні з 01.01.2016 перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно з часиною четвертою статті 63 Закону України №2262-ХІІ від 09.04.1992 "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб". 
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області (93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, буд.9; код ЄДРПОУ 21782461) провести з 01.01.2016 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ) згідно з частиною четвертою статті 63 Закону України №2262-ХІІ від 09.04.1992 "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", виходячи із розміру 90 % відповідних сум грошового забезпечення (а.с. 31-35).
03.04.2019 позивач звернувся із заявою до ГУПФУ в Луганській області, в якій зазначив, що з 01.01.2019 в порушення абзацу 1 пункту з постанови КМУ № 103 у значно меншому розмірі нараховує і виплачує позивачу щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу 1 пункту 3 постанови КМУ № 103 та місячним розміром отриманої мною пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017. За розрахунками позивача розмір різниці розрахованої відповідно до абзацу 1 пункту 3 постанови КМУ № 103 з 01.01.2019 повинен складати 1327,31 грн., а не 574 грн. (а.с. 4, 47). 
У листі від 03.05.2019 за вих. № 303/П-11 ГУПФУ в Луганській області повідомив позивача, що розмір різниці, розрахованої відповідно до абзацу 1 пункту 3 постанови КМУ № 103, з 01.01.2019 складає 574 грн. (а.с. 5, 48).
Спірним у справі є  правомірність невстановлення відповідачем  з 01.01.2019 року позивачу щомісячної окремої суми у розмірі 50% різниці між місячним розміром його підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абз. 1 п. 3 постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 року, та місячним розміром отриманої ним пенсії за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року з 01.01.2019 року у розмірі  1327 грн. 31 коп., а також виплата позивачу в одноразовому порядку заборгованості по його пенсії, помісячна недоплата якої з 01.01.2019 року щомісяця складає 752 грн. 53 коп.
При вирішенні справи суд виходить з наступного.
Згідно з частиною другою статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
За статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
За унормуванням  статті 46 Конституції України  громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Приписами частини першої статті 63 Закону № 2262 передбачено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Частиною третьою статті 63 Закону № 2262 визначено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим  Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Постановою КМУ № 103 визначений порядок перерахунку пенсій, призначених згідно із законом № 2262 до 01 березня 2018 року з урахуванням виплат, що визначені станом на 01 березня 2018 року відповідно до постанови КМУ від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Постанова № 704). 
Аналіз змісту постанови КМУ № 103 дає підстави для наступних висновків суду. 
Пункт 1 вказаної постанови містить положення щодо перерахунку пенсії, призначеної згідно із Законом № 2262 до 1 березня 2018 року, з урахуванням відповідних виплат, що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови КМУ від 30 серпня 2017 року № 704.
Пунктом 2 встановлено, що виплати перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій проводити з 1 січня 2018 року у таких розмірах:
з 1 січня 2018 року - 50 відсотків;
з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків;
з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року. 
Таким чином, постановою КМУ № 103 визначений порядок, яким виплата сум підвищення перерахованої пенсії фактично зменшена (виплата 50 та 75 відсотків) та розстрочена на значний термін (протягом 2018-2020 років), що порушує право позивача на отримання усієї суми підвищеної пенсії, яка повинна була розрахована та виплачена відповідачем на підставі постанови КМУ від 13.02.2008 № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262, та внесення змін до постанови Кабінету міністрів України від 17.07.1992 № 393" (далі - Порядок № 45).
Пунктами 2 та 3 постанови КМУ № 103 встановлена процедура виплати сум перерахованої пенсії у зменшеному розмірі та сама виплата різниці у сумі перерахованої пенсії розстрочена на тривалий період. 
Однак суд зазначає, що нормами Закону № 2262 зовсім не було врегульовано питання стосовно того, що виплата перерахованих сум пенсій може бути розстрочена у зменшеному розмірі (50 та 75 відсотків). 
Статтею 1-1 Закону № 2262 окреслено, що законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.
Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Постановою КМУ від 21.02.2018 № 103 прямо визначено, що вона прийнята відповідно до частини 4 статті 63 Закону № 2262.
У частині 4 ст. 63 Закону № 2262 зазначено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Таким чином, частиною четвертою статті 63 Закону № 2262 прямо встановлено, що Кабінет Міністрів України визначає умови, порядок та розміри виключно "перерахунку" усіх призначених за цим Законом пенсій у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. 
Частиною четвертою статті 63 Закону № 2262 зовсім не визначене та не передбачене право Кабінету Міністрів України запроваджувати умови, порядок та розміри "виплати" перерахованих пенсій, що  наявно в постанові КМУ від 21.02.2018 № 103.
Загальний порядок виплати пенсій унормований статтею 52 Закону № 2262, відповідно до частини третьої якої виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія.
В свою чергу, частиною другою статті 55 Закону № 2262 передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм. Підпорядкованість таких актів законам закріплена у положеннях Конституції України.
Згідно з частиною третьої статті 113 Конституції України Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України.
Статтею 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до статті 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.
У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.
Отже, у випадку суперечності норм підзаконного акту нормам закону слід застосовувати  норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.
Норми Закону № 2262 (а саме - частина третя статті 52, частина друга статті 55, частини четверта статті 63) мають вищу юридичну силу, ніж норми постанови Кабінету Міністрів України (а саме - постанови від 21.02.2018 №103), які розвивають чи деталізують окремі положення зазначеного Закону, та не повинні суперечити положенням Закону.
Як наслідок, з урахуванням приписів частини третьої статті 113 Конституції України, статей 6, 7 КАС України положення постанови КМУ № 103 відносно умов, порядку та розмірів виплати сум перерахованих пенсій до спірних правовідносин не повинні застосовуватися, оскільки відповідно до змісту частини четвертої статті 63 Закону № 2262 зовсім не визначені такі повноваження Кабінету Міністрів України.
Крім того, постановою КМУ № 103 не скасовувалася та не визнавалася нечинною постанова КМУ № 45 від 13.02.2008. До останньої постанови були лише внесені зміни щодо змісту пунктів Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 (далі - Порядок № 45), відносно умов та розмірів перерахунку пенсії. 
Тому суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції  щодо необхідності   відновлення права позивача на отримання у повному об`ємі належних йому сум пенсії за період з 01 січня 2018 року,  які повинні бути розраховані та виплачені відповідно до чинних у зазначений період нормативно-правових актів без урахування розстрочки, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб». 
Частиною другою статті 55 Закону № 2262 передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Згідно зі статтею 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати» виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
На підставі вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку   про задоволення вимоги щодо зобов`язання відповідача розрахувати та виплатити позивачу заборгованість з нарахуванням компенсації втрати частини доходів з виплати сум пенсії без урахування розстрочки, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», станом на дату виплати заборгованості у відповідному місяці.
Судами встановлено, що відповідач порушив строки виплати пенсії в повному обсязі позивачу з власної вини, оскільки застосував положення Постанови № 103 без належного врахування та застосування положень статті 11, частини третьої статті 52, частини другої статті 55, частини четвертої статті 63 Закону № 2262, які мають вищу юридичну силу та підлягали аналізу та застосуванню в першу чергу. 
Щодо вимоги про виплату заборгованості по пенсії в одноразовому порядку, суд зазначає таке.
Згідно статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.
Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.
На підставі статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але своєчасно не отримав з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більш як за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недоотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.
Нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації  втрати  частини  доходів.
Крім того, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 року № 1088 «Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян», яка набрала чинності з 1 січня 2020 року,  установлено, що:
1) з 1 січня 2020 р. виплата пенсій, призначених згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 1 березня 2018 р. (крім пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 1 січня 2018 р. з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, заклади вищої освіти), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (Офіційний вісник України, 2017 р., № 77, ст. 2374), здійснюється у підвищеному розмірі з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 р.;
2) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) з 1 січня 2020 р. виплачується пенсія, яка з 1 січня 2016 р. перерахована з розміру грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсії, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом), та щомісяця проводиться виплата 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої з 1 січня 2016 р., та місячним розміром пенсії, отриманої особою за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р., до забезпечення повної виплати розрахованої суми різниці.
2. Пункти 1-3 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (Офіційний вісник України, 2018 р., № 20, ст. 662) виключити.
Відповідно до ч. 1. ч. 2  ст. 77 КАС України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу.  В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. І відповідачем не доведено, що   у спірних правовідносинах діяв правомірно.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що  зазначення сум, які повинен виплатити відповідач позивачу, є дискреційними повноваження Пенсійного фонду.
Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 
Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає зміні шляхом виключення з другого абзацу резолютивної частини  рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2019 р.  у справі  № 360/3711/19  суми, зазначені цифрами  «1327, 31 грн.» та «752, 53 грн.»
Керуючись ст. ст. 195, 205, 308, 310, 313, 315, п. 4 ч. 1 ст. 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,    
                                               ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу   Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області  на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2019 р.   -  задовольнити частково.
Рішення  Луганського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2019 р.   у справі  № 360/3711/19  -  змінити.
Виключити з другого абзацу резолютивної частини  рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2019 р.  у справі  № 360/3711/19  суми, зазначені цифрами  «1327, 31 грн.» та « 752, 53 грн.»
В іншій частині  рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 360/3711/19  залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення  складено 13 січня 2020 року.

Головуючий  суддя                                                                    Г.М. Міронова                   
                                                                                                                                            
Судді                                                                                          Т.Г. Арабей                               
    
                                                                                                   І.В. Геращенко