УХВАЛА

13 січня 2020 року 

Київ

справа №120/4561/18-а

адміністративне провадження №К/9901/34825/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Соколова В.М.,
суддів: Єресько Л.О.,  Калашнікової О.В., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2019 року у справі №120/4561/18-а за позовом ОСОБА_1 до державного виконавця Плахотнюк Наталії Юріївни Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради Бурлак Вікторії Вікторівни про визнання протиправною бездіяльності, скасування постанови, зобов`язання вчинити дії, скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до державного виконавця Плахотнюк Н.Ю. Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради Бурлак В.В. про визнання протиправною бездіяльності, скасування постанови, зобов`язання вчинити дії, скасування рішення.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 27 березня 2019 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради Бурлак В.В. щодо нерозгляду заяви про державну реєстрацію права власності, яку подано Аврамичем А.С. від імені ОСОБА_1 . 15 березня 2017 року за реєстраційним номером №21383802; зобов`язано державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради Бурлак В.В. розглянути заяву про державну реєстрацію права власності, яку подано Аврамичем А.С. від імені ОСОБА_1 .15 березня 2017 року за реєстраційним номером №21383804 з врахуванням висновків викладених у мотивувальній частині рішення Вінницького окружного адміністративного суду від            31 жовтня 2017 року по справі №802/1495/17-а; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Сьомий апеляційний адміністративний суд постановою від 03 липня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково. Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 27 березня 2019 року скасував. Прийняв нове рішення. Визнав протиправною бездіяльність державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради Бурлак В.В. щодо не розгляду заяви про державну реєстрацію права власності, яку подано Аврамичем А.С. від імені ОСОБА_1 . 15 березня                  2017 року за реєстраційним номером №21383804. Скасував постанову державного виконавця Плахотнюк Н.Ю. про закінчення виконавчого провадження від             20.06.2018 ВП № 56277169. Зобов`язав державного виконавця Плахотнюк Н.Ю. відкрити виконавче провадження та розглянути повторно належним чином заяву від 24.04.2018, подану представником позивача Аврамичем А.С. Вийшов за межі позовних вимог. Зобов`язав державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради Бурлак В.В. розглянути заяву про державну реєстрацію права власності, яку подано Аврамичем А.С. від імені ОСОБА_1 . 15 березня 2017 року за реєстраційним номером №21383804 з врахуванням висновків викладених у мотивувальній частині рішення Вінницького окружного адміністративного суду від           31 жовтня 2017 року по справі №802/1495/17-а.
13 грудня 2019 року до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2019 року у справі №120/4561/18-а.
Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду від 21 грудня 2019 року касаційну скаргу залишено без руху із встановленням строку для виправлення вказаних недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції документу про сплату судового збору, подання заяви про поновлення строків на касаційне оскарження із зазначенням поважних підстав пропуску процесуального строку на касаційне оскарження з наданням належних доказів поважності такого пропуску.
На виконання вимог ухвали Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду від 21 грудня 2019 року скаржником до касаційного суду подано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та клопотання про звільнення від сплати судового збору.
На обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору ОСОБА_1 зазначила, що звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження додає, копію довідки МСЕК про присвоєння ОСОБА_3 ІІ групи інвалідності за загальним захворюванням.
За приписами пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях звільняються інваліди І та ІІ груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів.
Таким чином, з огляду на наведену вище правову норму та додану копію довідки МСЕК, ОСОБА_3 звільнена від сплати судового збору.
Щодо клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, на обґрунтування якого ОСОБА_3 зазначила, що пропуск строку зумовлено попереднім (без пропуску строку на касаційне оскарження) зверненням з касаційною скаргою на це саме судове рішення, яка, ухвалою Верховного Суду від 28 серпня 2019 року була їй повернута, Верховний Суд зазначає наступне.
Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Аналіз положень статтей 5, 13, 328, 329 КАС України дозволяє дійти висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановлений вказаним кодексом строк.
Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.
З огляду на приписи статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належних прав, зокрема, на касаційне оскарження судового рішення, зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.
Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.
Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.
Суд вважає за необхідне зазначити, що звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на касаційне оскарження, то реалізація зазначеного права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків встановлених положеннями КАС України.
ОСОБА_1 ставить питання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції стверджуючи, що строк був пропущений з поважних причин, а саме, що вперше касаційну скаргу було подано в межах строку на касаційне оскарження, проте Верховним Судом 28 серпня 2019 року скаргу було повернуто з підстав неусунення нею недоліків касаційної скарги.
Проте, скаржниця не наводить обґрунтованих підстав пропуску процесуального строку на касаційне оскарження за період з 28 серпня 2019 року по 10 грудня               2019 року (з моменту повернення касаційної скарги та її повторного подання) та не надає належних доказів. Колегія суддів вважає, що наведені скаржницею підстави пропуску строку на касаційне оскарження є неповажними, оскільки не вбачається наміру добросовісної реалізації належного права на касаційне оскарження судового рішення та забезпечення неухильного виконання вимог процесуального закону стосовно строку подання касаційної скарги.
За змістом пункту 4 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.
За наведених обставин у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Керуючись частиною 6 статті 121, пунктом 4 частини першої статті 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку касаційного оскарження.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2019 року у справі №120/4561/18-а за позовом ОСОБА_1 до державного виконавця Плахотнюк Наталії Юріївни Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради Бурлак Вікторії Вікторівни про визнання протиправною бездіяльності, скасування постанови, зобов`язання вчинити дії, скасування рішення.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................
В.М. Соколов
Л.О. Єресько 
О.В. Калашнікова,
Судді Верховного Суду