ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2020 року 
м. Київ

Справа №  916/1094/16 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кушнір І.В. - головуючий, Краснов Є.В., Мачульський Г.М., 

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення та виклику учасників справи касаційну скаргу Одеської міської ради на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.10.2019 (головуючий суддя - Таран С.В., судді: Будішевська Л.О., Мишкіна М.А.) 

за позовом Одеської міської ради
до 1. Юридичного департаменту Одеської міської ради, 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Басарі", 3.Дочірнього підприємства "Компроміс",
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 ,
про визнання незаконними та скасування свідоцтв про право власності на нерухоме майно, визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування запису про право власності, зобов`язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку,

Учасники справи: не викликалися та не повідомлялися
ВСТАНОВИВ:
1. Короткий зміст позовних вимог і заперечень
1.1. У квітні 2016 року Одеська міська рада звернулася з позовом до Одеського міського управління юстиції, Товариства з обмеженою відповідальністю "Басарі", Дочірнього підприємства "Компроміс", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1 , в якому в редакції заяви від 17.01.2019 просила визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно №43147687 від 02.09.2015, видане Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області на об`єкт нерухомого майна - вбудовані приміщення громадського призначення для торгівлі, розташовані за адресою: Одеська обл., м. Одеса, площа Грецька, 1-А, приміщення 101, загальною площею 3236,05 кв.м; визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно №43163736 від 02.09.2015, видане Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області на об`єкт нерухомого майна - вбудовані приміщення громадського призначення для торгівлі, розташовані за адресою: Одеська обл., м. Одеса, площа Грецька, 1-А, приміщення 201 , загальною площею 2739,5 кв.м; визнати недійсним договір купівлі-продажу, укладений 18.03.2016 між Дочірнім підприємством "Компроміс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Басарі", серія та номер: 115; скасувати запис про право власності, внесений на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 18.03.2016 між Дочірнім підприємством "Компроміс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Басарі", серія та номер: 115; зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Басарі" та Дочірнє підприємство "Компроміс" повернути територіальній громаді міста Одеси в особі Одеської міської ради самовільно зайняту земельну ділянку, розташовану у м. Одесі, площа Грецька, 1-А, разом із розташованим на ній об`єктом самочинного будівництва, а саме: приміщенням 101 загальною площею 3236,05 кв.м та приміщенням 201 загальною площею 2739,5 кв.м.
1.2. Позовні вимоги обґрунтовані порушенням права комунальної власності на земельну ділянку за адресою: м . Одеса, площа Грецька, 1-А, у зв`язку зі здійсненням Товариством з обмеженою відповідальністю "Басарі" самочинного будівництва за вищевказаною адресою приміщень №101 загальною площею 3236,05 кв.м та №201 загальною площею 2739,5 кв.м. і, як наслідок, самовільним зайняттям зазначеної земельної ділянки, а також незаконністю укладення відповідачами правочинів щодо даного об`єкта самочинного будівництва та протиправністю оформлення права власності на нього.
1.3. За вказаною позовною заявою місцевим господарським судом 27.04.2016 порушено провадження у справі №916/1094/16 та в подальшому у судовому засіданні у даній справі, яке відбулося 09.01.2019, шляхом постановлення протокольної ухвали замінено первісного відповідача -- Одеське міське управління юстиції на належного відповідача - Юридичний департамент Одеської міської ради.
1.4. 17.01.2019 до місцевого господарського суду від Одеської міської ради надійшла заява про забезпечення позову у справі №916/1094/16, в якій остання просила заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Басарі", Дочірньому підприємству "Компроміс" та будь-яким іншим особам користування вбудованими приміщеннями громадського призначення для торгівлі, розташованими за адресою: м. Одеса, площа Грецька, 1-А, приміщення 101, загальною площею 3236,05 кв.м, а також заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Басарі", Дочірньому підприємству "Компроміс" та будь-яким іншим особам користування вбудованими приміщеннями громадського призначення для торгівлі, розташованими за адресою: м. Одеса, площа Грецька, 1-А, приміщення 201, загальною площею 2739,5 кв.м.
1.5. В обґрунтування даної заяви позивач посилався на те, що користування не введеними в експлуатацію спірними об`єктами нерухомого майна, а саме: приміщеннями №101 загальною площею 3236,05 кв.м та №201 загальною площею 2739,5 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, площа Грецька, 1-А, за умови відсутності належних доказів дотримання забудовником під час спорудження вказаних об`єктів будівельних норм, стандартів, правил і технологій будівництва, становить небезпеку як для людей, так і для навколишнього середовища.
2. Короткий зміст судових рішень
2.1. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.01.2019 у справі №916/1094/16 (суддя Малярчук І.А.) задоволено заяву Одеської міської ради вх.№2-227/19 від 17.01.2019 про забезпечення позову; заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю "Басарі", Дочірньому підприємству "Компроміс" та будь-яким іншим особам користування вбудованими приміщеннями громадського призначення для торгівлі, розташованими за адресою: м. Одеса, площа Грецька , 1-А, приміщення 101, загальною площею 3236,05 кв.м; заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю "Басарі", Дочірньому підприємству "Компроміс" та будь-яким іншим особам користування вбудованими приміщеннями громадського призначення для торгівлі, розташованими за адресою: м. Одеса, площа Грецька, 1-А, приміщення 201, загальною площею 2739,5 кв.м.
2.2. Оскаржуваною постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.10.2019 ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.01.2019 у справі №916/1094/16 про забезпечення позову скасовано, у задоволенні заяви Одеської міської ради про забезпечення позову відмовлено.
3. Процедура касаційного провадження у Верховному Суді
3.1. 07.11.2019 (згідно з реєстраційним номером АГС) Одеською міською радою подано касаційну скаргу на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.10.2019 у справі № 916/1094/16 до Касаційного господарського суду.
3.2. Витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 25.11.2019 у справі № 916/1094/16 визначено колегію суддів у складі: Кушнір І.В. (головуючий суддя), судді: Краснов Є.В., Мачульський Г.М. 
3.3. Ухвалою Верховного Суду від 05.12.2019 у справі №916/1094/16 касаційну скаргу Одеської міської ради залишено без руху до 08.01.2019 на підставі частини 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, оскільки скаржником наведені підстави у заяві про поновлення строку визнані неповажними; встановлено Одеській міській раді строк усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали суду касаційної інстанції.
3.4. 19.12.2019 скаржник звернувся до Касаційного господарського суду із заявою про усунення недоліків у справі № 916/1094/16. До вказаної заяви скаржник долучив копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що скаржник саме 15.10.2019 отримав копію оскаржуваної постанови. 
3.5. Відповідно до частини 5 статті 301 Господарського процесуального кодексу України перегляд ухвал суду першої та апеляційної інстанцій (крім ухвал, якими закінчено розгляд справи) здійснюється судом касаційної інстанції без повідомлення учасників справи.
3.6. За приписами частини 13 статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
3.7. Ухвалою Касаційного господарського суду від 16.01.2020 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Одеської міської ради на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.10.2019 у справі № 916/1094/16. Суд ухвалив розгляд скарги здійснити у порядку письмового провадження без виклику та повідомлення учасників справи; визначити строк для подання відзиву на касаційну скаргу з доказами надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи до 05.02.2020.
3.8. Від учасників справи відзив на касаційну скаргу до суду не надійшов.
4. Короткий зміст касаційної скарги і заперечень на неї
4.1. У касаційній скарзі Одеська міська рада просить постанову у справі скасувати, а ухвалу місцевого господарського суду про забезпечення позову залишити в силі.
4.2. Скаржник наголошує на помилковості висновків апеляційного суду, що мало наслідком прийняття незаконної постанови. Одеська міська рада наголошує на скасуванні дозвільної документації на реконструкцію спірних об`єктів, небезпеку їх експлуатації та захопленні спірної земельної ділянки територіальної громади, котра не може передаватись у приватну власність.
5. Фактичні обставини, встановлені судами попередніх інстанцій
5.1. Предметом спору у даній справі є вимоги позивача про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно №43147687 від 02.09.2015, виданого Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області на об`єкт нерухомого майна - вбудовані приміщення громадського призначення для торгівлі, розташовані за адресою: Одеська область, м. Одеса, площа Грецька, 1-А , приміщення 101 , загальною площею 3236,05 кв.м; визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно №43163736 від 02.09.2015, виданого Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області на об`єкт нерухомого майна - вбудовані приміщення громадського призначення для торгівлі, розташовані за адресою: Одеська область, м. Одеса, площа Грецька, 1-А, приміщення 201 , загальною площею 2739,5 кв.м; визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного 18.03.2016 між Дочірнім підприємством "Компроміс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Басарі", серія та номер: 115; скасування запису про право власності, внесеного на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 18.03.2016 року між Дочірнім підприємством "Компроміс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Басарі", серія та номер: 115; зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Басарі" та Дочірнього підприємства "Компроміс" повернути територіальній громаді міста Одеси в особі Одеської міської ради самовільно зайняту земельну ділянку, розташовану у м. Одесі, площа Грецька, 1-А, разом із розташованим на ній об`єктом самочинного будівництва, а саме: приміщенням 101 загальною площею 3236,05 кв.м і приміщенням 201 загальною площею 2739,5 кв.м.
5.2. Обґрунтовуючи наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову у даній справі, Одеська міська рада фактично зазначає про те, що заборона відповідачам та будь-яким іншим особам користуватися приміщенням 101 загальною площею 3236,05 кв.м і приміщенням 201 загальною площею 2739,5 кв.м, що розташовані за адресою: м . Одеса, площа Грецька, 1-А, спрямована на забезпечення всіх заявлених позовних вимог, незалежно від їх характеру.
На підтвердження своїх доводів про необхідність забезпечення позову Одеською міською радою до відповідної заяви додано: адресовані Публічному акціонерному товариству "Одесаобленерго" листи Виконавчого комітету Одеської міської ради №02.2-16вих/74 від 12.02.2016 та №02.2-16вих/718 від 05.10.2016 щодо безпідставності підключення спірних об`єктів нерухомого майна до системи електропостачання та необхідності проведення відповідної перевірки; відповідь Публічного акціонерного товариства "Одесаобленерго" №101/28/03-6529 від 25.11.2016 про відсутність у останнього договірних відносин з суб`єктами господарювання стосовно постачання електричної енергії на об`єкт - підземний паркінг за адресою: м. Одеса, площа Грецька; лист Виконавчого комітету Одеської міської ради №02.2-16вих/718 від 05.10.2016 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" про безпідставність підключення спірних приміщень до системи водопроводу та каналізації і необхідність проведення відповідної перевірки; звернення Виконавчого комітету Одеської міської ради №02.2-16вих/74 від 12.02.2016 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області з проханням вжити заходи реагування шляхом проведення перевірки спірних об`єктів нерухомого майна; роздруківку розміщеної в мережі "Інтернет" статті про обвал ґрунтів котловану паркінгу за адресою: м. Одеса, площа Грецька, у березні місяці 2012 року; складений співробітниками Приморської районної адміністрації Одеської міської ради акт б/н від 11.01.2019 про функціонування за адресою: м. Одеса, площа Грецька, 1-а торгівельного центру, матеріали фотофіксації останнього, роздруківки з Інтернет-сайтів окремих магазинів, які розташовані у вказаному торгівельному центрі, та фіскальні чеки з них; лист Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №01-8/16вх від 14.01.2019 про те, що у Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів відсутня інформація щодо одержання у період 2015-2019 років права на виконання будівельних робіт або прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, розташованих за вищезазначеною адресою, а також інформація щодо одержання у період 2015-2019 років права на виконання будівельних робіт або прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, замовниками яких є Товариство з обмеженою відповідальністю "Басарі", Дочірнє підприємство "Компроміс" або ОСОБА_1 ; постанову Одеського окружного адміністративного суду від 15.05.2016 у справі №815/2965/14, якою скасовано реєстрацію декларації №ОД143140590763 від 28.02.2014 про готовність об`єкта до експлуатації "Комплексна реконструкція Грецької площі у м. Одеса (перший пусковий комплекс), будівництво підземного паркінгу у південному крилі площі Грецька, 1 у м. Одеса".
6. Короткий виклад мотивів судових рішень судів попередніх інстанцій
6.1. Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що з урахуванням характеру правовідносин, що склалися між сторонами, наявності позовної вимоги про повернення територіальній громаді міста Одеси в особі Одеської міської ради самовільно зайнятої земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, площа Грецька, 1-А, разом із розташованим на ній об`єктом самочинного будівництва, а саме: приміщеннями №101 загальною площею 3236,05 кв.м та №201 загальною площею 2739,5 кв.м, імовірного існування загрози життю та здоров`ю людей під час експлуатації спірного нерухомого майна у зв`язку із відсутністю доказів проведення його будівництва з дотриманням будівельних норм та правил і виникненням у 2012 році аварійної ситуації в процесі будівництва, зокрема, обвалу ґрунтів котловану паркінгу, а також розміщення на даний час у цих приміщеннях об`єктів соціальної інфраструктури, невжиття заявлених позивачем заходів забезпечення позову може унеможливити ефективний захист порушених прав позивача, за захистом яких останній звернувся до суду.
6.2. Апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що у матеріалах справи відсутні та позивачем до суду першої інстанції не подано жодного належного у розумінні статті 77 Господарського процесуального кодексу України доказу на підтвердження того, що невжиття заявлених заходів забезпечення позову призведе до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав у зв`язку з тим, що позивач не зможе захистити їх в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, або на підтвердження того, що земельна ділянка, стосовно якої заявлено вимогу про повернення, може погіршитись за якістю на момент виконання рішення, а експлуатація розташованого на ній майна несе загрозу людям і навколишньому середовищу, відтак всі доводи заяви Одеської міської ради про забезпечення позову, а також висновок місцевого господарського суду щодо існування реальної загрози утруднення або неможливості виконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову ґрунтуються виключно на нічим не підтверджених припущеннях.
7. Позиція Верховного Суду
7.1. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.304 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК):
"1. Ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої статті 287 цього Кодексу.
3. Касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції."
Згідно зі ст.300 ГПК:
"1. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
2. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
3. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.
4. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права."
З урахуванням викладеного, судом не приймаються та не розглядаються доводи скаржника, пов`язані з переоцінкою доказів, визнанням доведеними/ недоведеними або встановленням по новому обставин справи.
7.2. Відповідно до ст.136 ГПК:  
"1. Господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
2. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду."
Згідно з п.2 ч.1 ст.137 ГПК:
"Позов забезпечується:
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії." 
7.3. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду або незабезпечення таким рішенням ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу. 
Господарський суд  не  повинен  вживати  таких   заходів   до забезпечення   позову,   які   фактично  є  тотожними  задоволенню заявлених позовних вимог,  якщо при цьому спір не  вирішується  по суті.
7.4. За висновком об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладеним у постанові від 16 серпня 2018 року у справі № 910/1040/18, умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами немайнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. 
При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду. 
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. 
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. 
Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи, або забезпечити ефективний захист чи поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в разі задоволення позову.
Слід зазначити, що згідно рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії", було зазначено що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припинення порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
7.5. Як слідує з оскаржуваної постанови, апеляційний господарський суд в межах повноважень, наданих йому процесуальним законодавством, надав оцінку наданим Одеською міською радою доказам в обґрунтування її заяви про забезпечення позову і обґрунтовано визнав, що такі, в т.ч., стосуються обґрунтування Одеською міською радою факту належності спірних приміщень до самочинного будівництва, тобто суті позовних вимог, однак під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.
7.6. Крім того, апеляційний суд вірно зазначив, що заявлені позивачем заходи забезпечення позову шляхом заборони відповідачам та будь-яким іншим особам користуватися приміщенням 101 загальною площею 3236,05 кв.м і приміщенням 201 загальною площею 2739,5 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, площа Грецька , 1-А , не співмірні з позовними вимогами у даній справі, оскільки у разі задоволення позову сам по собі факт користування Товариством з обмеженою відповідальністю "Басарі", Дочірнім підприємством "Компроміс" та будь-якими третіми особами вказаними приміщеннями жодним чином не утруднить та не унеможливить ефективний захист порушених прав позивача або виконання відповідного рішення суду.
При цьому, заявником не доведено, що невжиття заявлених заходів забезпечення позову призведе до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав у зв`язку з тим, що позивач не зможе захистити їх в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, або що земельна ділянка, стосовно якої заявлено вимогу про повернення, може погіршитись за якістю на момент виконання рішення.
7.7. Також колегія суддів касаційного суду відмічає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.8 Конституції України:
"В Україні визнається і діє принцип верховенства права."
В силу положень ч.1 ст.129 Конституції України, ч.1 ст.2, ч.1 ст.6, ч.2 ст.48 чинного Закону України "Про судоустрій і статус суддів", п.1 ч.3 ст.2, ч.1 ст.11 ч.1 ст.236 чинного Господарського процесуального кодексу України, суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до п.п.41, 52 Доповіді, схваленої Венеційською Комісією на 86 му пленарному засіданні (Венеція, 25- 26 березня 2011 року), "Верховенство права" одним з обов`язкових елементів поняття "верховенство права" є "заборона свавілля", який означає, що хоча дискреційні повноваження є необхідними для здійснення всього діапазону владних функцій у сучасних складних суспільствах, ці повноваження не мають здійснюватись у свавільний спосіб. Їх здійснення у такий спосіб уможливлює ухвалення суттєво несправедливих, необґрунтованих, нерозумних чи деспотичних рішень, що є несумісним із поняттям верховенства права.
Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує та використовується господарськими судами виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.
Відтак, касаційний суд визнає, що апеляційним судом, на підставі власної оцінки доказів, поданих заявником в обґрунтування його заяви про забезпечення позову, законно та обґрунтовано визнано, що невідповідність приміщень №101 загальною площею 3236,05 кв.м і №201 загальною площею 2739,5 кв.м, що розташовані за адресою: м . Одеса , площа Грецька, 1-А, нормам протипожежної безпеки, державним будівельним нормам тощо не може бути предметом дослідження при вирішенні питання щодо вжиття заходів забезпечення позову у цій справі, оскільки вирішення зазначених питань належить до компетенції органів протипожежної безпеки, державного архітектурно-будівельного контролю та інших контролюючих органів, які в межах своєї компетенції зобов`язані здійснювати перевірки та вживати відповідні заходи, в той час як суд не може перебирати на себе повноваження зазначених органів.
Так, зокрема, згідно з п.п.1,3-5,9,11 ч.3 ст.41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності":
"Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право:
1) безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню;
3) у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо:
а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил;
б) зупинення підготовчих та будівельних робіт;
4) проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації;
5) проводити перевірку відповідності будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що використовуються під час будівництва об`єктів, вимогам стандартів, норм і правил згідно із законодавством;
9) забороняти за вмотивованим письмовим рішенням експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих в експлуатацію;
11) здійснювати контроль за дотриманням порядку обстеження та паспортизації об`єктів, а також за реалізацією заходів щодо забезпечення надійності та безпеки під час їх експлуатації."
Отже, як вірно зазначено апеляційним судом, господарський суд позбавлений можливості виходити за межі вищевказаних наданих йому законом повноважень при вирішенні питання забезпечення позову, а тому не може брати на себе обов`язки суб`єктів, до виключної компетенції яких належить здійснення контролю і нагляду за безпекою експлуатації об`єктів нерухомого майна.
7.8. Згідно з ч.1 ст.300 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених судами першої та апеляційної інстанцій фактичних обставин справи перевіряє виключно правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Обґрунтованих та переконливих доводів щодо неправильності застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального чи матеріального права касаційна скарга не містить.
З урахуванням викладеного колегія суддів вважає доводи касаційної скарги необґрунтованими.
8. Висновки Верховного Суду
8.1. Відповідно до п.1 ч.1 ст.308 Господарського процесуального кодексу України: 
"Суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право:
1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення."
Згідно з ч.1 ст.309 Господарського процесуального кодексу України: 
"Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права."
8.2. З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про необхідність залишити касаційну скаргу Одеської міської ради без задоволення, а постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.10.2019 у справі № 916/1094/16 - без змін.
8.3. У зв`язку з тим, що суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін раніше ухвалене судове рішення, суд покладає на скаржника витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.
Керуючись статтями ч.13 ст.8, 129, 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України,   Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Одеської міської ради постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.10.2019 залишити без задоволення. 
2. Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.10.2019 у справі № 916/1094/16 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                             І. Кушнір

Судді                                                                                                         Є. Краснов
                                                                                                             
                                                                                                                  Г. Мачульський