ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

29 січня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 311/3653/19(2-а/311/34/2019)	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Кругового О.О. (доповідач),
                               суддів:  Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,     
за участю секретаря судового засідання Іотової А. О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України
на рішення Василівського районного суду Запорізької області від 27.11.2019 (суддя суду першої інстанції Нікандрова С.О.) прийняте в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в м. Василівка, в адміністративній справі №311/3653/19(2-а/311/34/2019) за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції 1 батальйону 1 роти в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Ніконова Івана Володимировича, третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-
ВСТАНОВИВ:
30.09.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просив скасувати постанову ЕАК №1530721 від 17.09.2019 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.
Адміністративний позов обґрунтовано тим, що позивач 17.09.2019 року керуючи автомобілем RENAULT KANGOO д.н.з. НОМЕР_1 , рухався автошляхом М29 та близько 21:29 години був зупинений інспектором патрульної поліції на 160 км ділянці дороги. Після зупинки та перевірки документів, відповідачем повідомлено позивача, що останній керує технічно несправним транспортним засобом, вказану обставину позивач заперечив та з дозволу відповідача продовжив керування транспортним засобом. 21.09.2019 року позивач поштою отримав постанову ЕАК №1530721 від 17.09.2019 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, за змістом якої у вказаний час та місці, позивач керував транспортним засобом з несправними зовнішніми світловими приладами, а саме не горіла ліва фара в темну пору доби, чим порушив п.31.4.3 «в» ПДР, і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КУпАП. Позивач заперечує проти порушення ним вимог п.31.4.3 «в» ПДР та зазначає, що керував технічно справним транспортним засобом, зокрема ліва фара була справна в темну пору доби, не маючи доказів порушення ним вимог ПДР відповідач протиправно склав постанову про притягнення до адміністративної відповідальності. Вказана постанова на думку позивача є незаконною, а в його діях відсутній склад правопорушення. .
Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 27.11.2019  поновлений строк на оскарження постанови, адміністративний позов задоволено: скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕАК №1530721 від 17.09.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП. Закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Департамент патрульної поліції Національної поліції України звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не проаналізував належним чином та не дослідив достеменно наявність скоєння позивачем правопорушення, яке мало місце, а всупереч цьому прийняв пояснення позивача як доказ, який має більш вагоме значення, що є неприпустимим в розумінні добросовісного та розсудливого розгляду справи. Також, заявник зазначає, що належним та достатнім доказом факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення є безпосереднє спостереження поліцейського, який виніс постанову, натомість позивачем не спростований факт вчинення ним правопорушення. На думку відповідача, під час розгляду справи суд першої інстанції не встановив в повній мірі обставини справи, не надав належної правової оцінки поясненням сторін та матеріалам справи, внаслідок чого прийняв незаконне та необґрунтоване рішення. 
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав. 
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 17.09.2019 року відповідачем у відношенні позивача складено постанову ЕАК №1530721 по справі про адміністративне правопорушення, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн, за правопорушення передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.
Відповідно до зазначеної постанови, 17 вересня 2019 року о 21-29 годин у Дніпропетровській області, Новомосковському районі, 27 М29 км 160, ОСОБА_1 керував транспортним засобом "RENAULT KANGOO" АР1377СТ з несправними зовнішніми світловими приладами - не горіла ліва фара в темну пору доби в режимі ближнього світла, чим порушив п.31.4.3 «в» ПДР.
Не погодившись з вказаною постановою позивач звернувся до суду з адміністративним позовом у цій справі.
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, вказаного в оскаржуваній постанові.
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Згідно п. 31.1. ПДР України, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.
Відповідно до п 31.4.3 «в» ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.
Відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП.
Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. 
Згідно зі ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
В свою чергу, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, перелік яких визначений ст.251 КУпАП.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.
Зокрема, до матеріалів справи не долучено відеофіксації з місця події, що свідчила б про керування позивачем в темну пору доби транспортним засобом із несправним зовнішнім світловим приладом - лівою фарою.
Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідачем не було надано до суду жодних доказів, в розумінні ст. ст. 73-76 КАС України, які б підтверджували факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме керування позивачем в темну пору доби транспортним засобом із несправним зовнішнім світловим приладом - лівою фарою.
Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що оскаржувана постанова містить недолік щодо свого змісту, а саме: в ній не зазначено конкретного місця вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а вказано лише « 160 км», що виключає законність притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що працівники патрульної поліції наділені повноваженнями щодо фіксування події адміністративного правопорушення, мають відповідні технічні засоби та спеціальні знання, відтак, враховуючи те, що відповідач мав можливість для формування доказової бази щодо правопорушення, яке описане в оскаржуваній постанові, однак не надав ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції належних та допустимих доказів факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про достатність підстав для задоволення позовних вимог.
Стосовно доводів відповідача, що судом не встановлено доказів на спростування факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції зазначає, що тягар доказування у даній справі покладено саме на відповідача як суб`єкта владних повноважень в силу ст. 77 КАС України, в тому числі й обставини вчинення адміністративного правопорушення.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, таким, що прийняте у відповідності до норм матеріального права та згідно норм процесуального законодавства, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для зміни або скасування рішення суду відсутні.
Керуючись ст. 243,ст. 286, ст. 308, ст. 310, ст. 316, ст. 321 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України залишити без задоволення. 
Рішення Василівського районного суду Запорізької області від 27.11.2019 в адміністративній справі №311/3653/19(2-а/311/34/2019) залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України. 

Головуючий - суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай